EtfllOPElSK lGIiLKOTT, 



sällan händer. Annu mindre bor hau hatas för den oför- 

 tjenta beskyllniugen alt di kor och skada deras jufver , hvil- 

 ket munnens mindre omfäng säkert förbjuder. Säsoro hem- 

 tam bor han likväl aktas för hönshuset, der eggen eljest 

 kunna föiioras. BuQ'on omtalär ock en som smög sig in i 

 koket och bortstal kött ur en gryta , men visade tillika Jet 

 apelika okynnet att lemna nägot mindre renligt i stallet. 



Igelkotten simmar med mycken lätthet, och ha II er sig 

 uppe öfver halfva timmen, hvarunder han kännes mjuk för 

 vidrörandet, ty hudmuskein spännes da icke. Öm han ef- 

 ter utseende drunknar och liksom död upptages, börjar 

 lian, tili hälften hopdragen, äter att andas och innan kort 

 att röra sig lika lifligt som förnt. Detta vittnar otn hurü 

 seglifvad han är. Likväl är han ganska ömtälig pä den ba- 

 ra delen ofvanför nosen, der ett lindrigt slag genast dödar 

 honom. 



Det är ock ganska säkert att Igelkotten kan klifv«. 

 Herrman har erfarit det. Han instängde en sädan i ett 

 rum der en stor träbalja förvarades, och dagen derpä fans 

 han i densamma nedkrupen, sedan han antingen hnipit sig 

 med klorna pä sjeifva baljan , eller med heia kroppen mei- 

 ]an baljan och väggen , liksom Murrneldjuren i klyftorna. 

 En an rum dag träffades han i en alnshög kista, i hvilken, 

 säsom omfiätad med vidjor, han mera beqvämligt kunnat 

 uppklättra. Den fordna sägen, att han uppklifver i frukt- 

 träd för att skaUa dem, mä derföre icke vara sä ogrun- 

 dad , eh um den liksom en annan, att han rullar sig med 

 piggarna pä den nedfallna frukten, sorn d erigen om fastnad 

 pä dem af honom med lätthet bortiörea *), torde fordra 

 bekräftelse. 



i 



Igelkottens kött ätes icke, ätminstone ganska sällaa 

 (Zuckert). Emediartid säger Hermann , att en man i Elsas 

 berättat honom om läck erbeten af ett sädant villbräd och 

 dess guldguJn ister. Ocksä i Senegambien hälles det för 

 ganska smakligt, särdeles den tiden da djuret söker süß 

 viriler qvarter. Afven der skall det göra inväname icke liten 

 nytta genom sin beständiga jagt efter torrakor i husen (A- 

 danson). 



Till bete för kräfior säges köttet af Igelkotten vara 

 framför annat passande. 



*) Arbores ascendit, poma et pyra decutit, in istis sese volutat ut spiuis 

 bfereant. Zoolog. Sperling Ups. 16Ö1. p» 2§i. 



