MO 26 



NÖTSKRIKA. 



COR V US glandarius. Allonskrika . Kormkrika. Pä F. 

 Pähkmähaukka. Ruvisrääkkä. Pä Fr. Geai, Jacques, 

 Richard. Pä Eng. Jay. Pä T. Reher, Nusshecker 

 (i Poram. Markward) . Pä It. Gaza. Pä R. 

 Rojischa. Pä D. Skov-skade. 



Täckfjäclrarne pä vingarne äro blä med svartä 

 och hvita tverränder ; kroppen är blekt röd- 

 bruri och sprä eklig. 



Linn. Syst. Nat. ed. Gmel. t, 2. p. 568. Cl. 2. Aves. Ord. o. Picse. — 

 Faun. Svec. n. 90. — Pie^. Faun. Sv. p. g$. ~ Sparrm. Ornithol. VIII. 

 a. 33. — • Buff. Ares 5. P' 107. t. 8- — Ej. Naturgesch. d. Vögel durch 

 Otto. 7. s. 219. fig. — Pennant Britt. Zpol. 1. p. 226. — Arct Zool. Ä. 

 p. 252. — Brunnich Ornkh. bor. p. 9. n. 33. — Lath. Ind. 1. p- i58- — 

 Fischer Naturg. v. Livland s. 71. n. 5a. — Georgi Reis, tb, i. »• 65- — 

 Orphal. Jägerschule, z. s. 384« 



Ar jd betraktande af Varfägel- och Krake - slä'gterne sy- 

 nes gränsen emellan Falkarnes naturliga ordning och den 

 sora bär namn af Skatornas icke vara särdeles märklig. 

 En mera kuJlrig och derjemte ryggad (cultratum) näbb 

 bestarnmer de sednares, i hvilken, utom mänga andra, 

 kräkearterne intaga ett stört rum. Desse igenkännas dess« 

 utom genom de tillbaka liggande borstlika fjädrar sotn 

 betäcka näsborrarne ; de äga en broskaktig tväklufveit 

 timga , och fötterne äro spatserande. 



Notskrikan, en af de vackraste af vära inhemska fag- 

 lar, tillegnas ocksä dessa slägtmärken. Knappt sä stor sora 

 en Kaja, utgör heia hennes längd emelian \6 • il\ tum , 

 hvaraf stjerten enssmt innefattar föga mindre an häjften. 

 Hufvudet, nägot stört efter slägtets natur, betäckes med 

 länga , mjuka, hvitaktiga och svnrtstrimiga fjädrar, hvilka 

 kunna likt en tof's efter behag uppresas. Näbben, tjock och 

 svart, är iJL tum läng, med den öfre käken i speisen litet 

 böjd, och döljer en äfven svart tungasom i ändan klyfves. Vid 

 nrangiporna sitta 5-6 svarta och styfva här, nedanföre de 

 af smä fjädrar höljda näsborrarne. Ogonringens färg är 

 nötbrun, men stöter stundom pä Jjusblä som hos skatan. 

 A ömse sidor af undra käken sitta ofyanför den merendels 

 hvita strupen tvenne mörka fläckar eller breda ränder sora 



