GB. A Ö DL A« 



ö 9 



-frändsfcap med hvarannan sällan döljde sig , sag äfvcn He- 

 ra al denne Ödias artföiändringar. Ibland dylika sorn Fin- 

 nas af honom antecknade, var ockxä Aldrovands Lacertus 

 viridis, hvilken han likväl icke sjelf sett. Ray, Gesner, 

 d 'Aubenton , Lauren ti , la Cepede och Beckstein hafva dock 

 trott den böra skiljas Iran den grä arten, icke endast för 

 den gröna rärgen, utan för storleken (20 tum) och ett stor- 

 re anlal (5o-3}) af värtor pä lären. Vi väga derföre tro 

 oss berättigade, alt anse den för en särskiJt art , hvilken, 

 om den verkligen Haftes inofti Sveriges gränsor, framdeles 

 torde som sädan förtjena en egen afhandling. 



Den undcr vära Polhöjder mer kända grä Üdlan up- 

 peh aller sig vaniigt i skogstrakter , i synnerbet der stenar 

 finnas, och belägenfaeten är einot miiidagssolen. Det ar 

 Lennes vällust aft sola sig, och «lelianät gömroa sigihälor 

 und er stenarne eil er muhnade- trädstammar bland lölvet 

 och rriössan. Äfven aar Hen kaüare tiden af äret naikas , 

 väljer hon der sin boning . i hvilken hon stel och orörlig 

 afbidar värens ankörnst . , som ätcr ger lif ät henne och 

 den öfriga sl umrande naturen. 



Och jnst nu när bläsippan och gökmaten och oxläg- 

 gan pryda landen, Jockar solen oeh na turs driften h<nne 

 ur sin fristad. Parn i ng * b egä r et gör att makarne nu snart 

 fmna hvarandra. Med en hos andra amfibier sällsynt häf- 

 tighet siingra de sig tiilsamrnans att de knappt skulle kun- 

 na ätsküjas. 



Honan fortplantar sitt slägte bäde genom egg och lef- 

 vande ungar, alldeles liksom de Salamander-arter som vi- 

 stas endast pä det torra. Eggen, af 5 üniers tverlinie , 

 |äg£as af den för deras fortkomst sorglösa modren pä ett 

 solrikt stalle, tili ex. jernte en niur, der de af denna na- 

 tmliga varrpa som ätfÖijer ärstiden, snart uiklackas De 

 träffas ocksä i myistackar, hvilkas idoga kolonister, som el- 

 jesl släpa alh, unna dessa lugn och säkeihet. Meü natu- 

 ren skänkte ock kräket förmäga attalstra fuU'komnade fester. 

 De Sept Fontahifs öppnade en Ho na och f'ann 12 ungar i 

 henne. Dt* voro af ii — 13 lin. längd , alldeles utbildade, 

 och af hvilka de fleste redan ag.de föfäldfarnes hasiighet 

 i lopp och rörelser. 



Hönows rön visa dock, att ungsrne äfven inom mo- 

 dren omgüvas i början af ett egglikt svepe, en tunn och 



