HVASSBUK, 



Strömmings-slagen ha deras olika gangstid. Vär-ström- 

 Jningen har sin vid islossningen inom fä clygn. Höst-ström- 

 mingen äter frän början af September tili dess slut. Sköt- 

 strömmingen första gangen mot sednare delen af Maj och 

 sedan frän midsommaren ända tili hosten, och ändtJigen 

 Notslrömmingen frän slutet af Maj tili Juli början, men 

 skall icke förekomrna lika alla är. Da den sista om vären 

 stiger landet närmare Iran utdjupet , finnes en dei med 

 rödakliga gäilock eiier bnfvudet nästan köttfärgadt % som 

 gifvit sädan namn af Rödhufvud-ströiii «ring. 



När vid gängstiderna strömmingen tränger sig närma- 

 re land eller pä nägot utgrund tills Ammans, äro haus mjöl- 

 ke och rom inerendels lösa, och lemnar vid ntgäendet bä- 

 da efter sig tili den mangd att vattnet deraf grumlas. Fi- 

 skare säga da att Strömmingen gor blänka. Detta händer 

 äiven längre ut tili sjöss, när stormigt väder hindrar fisken 

 att nalkas ku.sten. Emedlertid när blänkan sker, ser man 

 honom heia h.tifva f 'jerdingsvägen flockvis tillhopa, röra 

 hvarandra med stjertarne sä att fjäll i myckenhet uppflyta > 

 (som katlas Ora) , hvarvid vattenbläddror nppstiga tili vat- 

 tenbrynet (mö'rar) , och under detsamma en frän lukt vidt 

 kringsprides ydammaf). Fisken sKyr nu inga hinder, utan 

 tränger sig pä sköten eller nottn, vaniigen orn morgonen 

 i soJgängen, och sedan han grurniat vattnet med sin mjöl- 

 ke och roin , beger h*n sig gentist ut tili hals igen, men 

 vander orn under beständigt grnmlande af vattnet , tilis han 

 ätergär hei tom utan att infinna sig vidare den sommaren. 

 Rommen som cjvarblif Vit , är liksom klibbig och fäster sig 

 som en tjock skorpa vid hskredskap och slenar. Ibland är 

 den afven sä ymnig, att man seit den om vintern uppka- 

 stad af stormen och ligga hopfrusen pä stranden. Vid sä» 

 da na tillfällen ha Sik och Laxöringar ett stört gaste bud. 



Fiskare fä säker anledning att ström rn Ingen inkommit, 

 när, utom häftiga vindar, hvilkas direktion ställas mot 

 Strändernas belägenhet *), vissa hafsfägJar visa sig, säsom 

 da mäsar flocktals häila stilla och flaxa tätt med vingarne 

 samt slä ner, äfven Lommen, Labben, Tärnor, Grislor, ' 

 Aderhonor och üere slags Ander, Ett icke mindre lofvande 

 tecken är dä Skälar ses som fnysa och utsprina strömming 

 Jaögt i vädret ät Mäsarne som svinga sig ander ett genom« 



*) T. e. Om vinden kommer fran O. o. S. O. är bästa Jjsket i Vester- 

 botteaj Y id V. o. S, V. i Ö'iftrbotteBS ikärenj med K. vid Alaad, 



