3o 



HVASSBUKEN, 



fisket aftagit eller upphört , och fangas här äfven , men icke 

 tili den mängd som utrikes. I England rökes han och i 

 tunnor packad forsändes under namn af Sprot. Vid vära 

 fiskerier blir han stundom blandad med Strömmingen vid 

 insaltningen, men undergär vaniigast en egen tillredning 

 säsom i LiHändska och Estländska Hamnstäderna, äfvensom. 

 i vissa af de Finska , der han i kaggar med kryddsait in- 

 lägges och sedan foryttras. Han fär da mycken iikhet med 

 Sardellen eller sä kallad Anjovis, en annan art af Clupea- 

 slägtet (C. encrasicolus L.), men hvilken är sällsynt i Ö- 

 stersjön och deremot sä mycket allmännare i Atlantiska 

 och Medelhafvet, omkring hvars kuster den hskas i stör 

 mängd, och pä ett eget satt beredes. 



För att lika sä väl af Hvassbuk som af den förut- 

 nämda Notströrnmingen erhälla en smaklig ratt tili befor- 

 drande af matlosten och digestion och tili saliat m. in. 

 hvartill Anjovis användes, torde iöJjandc uppgift fä siuta 

 denna beskrifning. Man väijer i synnerhet den minsta , som 

 hvarken gälas eller sköljes, utan blott hufvudet afskäres tili 

 förekommande af härsknad, den lägges sä hvarftais med 

 ryggarne nppäi i en ek kagge. En biandning af fint raffine« 

 radt salt, nägot stött ingefära eller neglikor och spansk 

 humla, strös jernte ostött kryddpeppar och lagerbärsblad 

 samt röd vinsten eiler rödt sandelträds pulver emellan hvart 

 hvarf, hvarpä stänkes litet viuättika. Till slut pälägges en 

 träbotten med tyngd att laken uppstiger. Efter 14 dagar 

 bör denna lake uppkokas, skummas, silas och sedan den 

 klarnat kail päsläs, samt karlet tiiltäppas och förvaras ni- 

 gra mänader, under hvilken tid en lindrig jäsning föregär, 

 och man fär en god inländsk anjovis, tjenlig tili Jika än- 

 damäl som den utländska. 



Fiskerierna äro en skatt, som den frikostiga naturen 

 genorn en ärligen förunnad tillgäng skänkt ett högt vär- 

 de. ctDe äro, att tala med Nordencrantz , större, ädlare, 

 Ständigare, säkrare och dyrbarare skatter, när de blifva 

 rätt skötte och brukade, än verldens förnämsta grufvor, det 

 yare sig guld, silfver eller diamanter.» 



Tab. — Fisken i nat. storlek, likväl nägot större än 

 han vanligen förekommer. — a. Dess genomskärning. 



