54 



TA GELMASKEIT. 



blir dens baue, som hyser detsamma *). Gdze berattat 

 sig äfven sett tagelmaskar hos grodor, och Müller hos f le- 

 re fiskar, hvarjemte Pallas tiilogger, alt masken inborrar 

 sig i deras gälar, hvaraf ftskarne dö. Ocksä i Tyskland, 

 der masken frän längre tider fätt namn at Wasserkalb , 

 skall denna benämning härröra deraf, att man trott kalf- 

 var sluka lionom med drycken, hvareJter de efter band 

 aftyna. Dylikt skall, enligt Pallas (N. Nord. Beytr.), ha 

 händt 1777 iängs efter Obfloden, der hästar och boskap 

 oförmodligen stupat, ocli befnnnos invert.es behäftade med 

 Tagelmaskar (Haarwiirmer) som de med vattnet insörplat, 

 och hvilka, sedan de genomborrat magen, inträngt i lefren 

 och lungan. Vi böra icke bestrida dessa uppgifter, och 

 tillika icke förbigä en annan af mycken ryktbarhet, det 

 kanske blott pä inbillningen fotade tillmälet, som i somli- 

 ga iandskap göres djuret, att genom styng orsaka ful- 

 siag eller en i nngerändarne och nära naglarne upp kom- 

 men bögst pinsam värk och päföijande bnlning (Panaiitium, 

 paronychia). Härpä grumdar sig det välkända namn et Ort- 

 da bettet, som man derföre iiilagt masken. Man har lik- 

 väl i sednare tider trott dessa beskyllcingar ogrundade, och 

 tillskrifvit blott den hastigt omvexlande kylan eller vär- 

 man, för hvilken händerne varit utsatte, den verkliga or- 

 saken. Men da i synnerhet sädane personer, som nödgas 

 ofta vata händerne, säsom fiskare och tvätterskor, iona 

 ett dylikt missöde , torde icke med lulikomlig säkerhet 

 ännu kunna afgöras, huruvida Tagelmasken är alldeles o- 

 skyldig. Spielman har dessntom genom sina nyare upp- 

 gifter icke betagit oss alla tviiVelsraäi **}. 



*) Att larver, som vänta deras förvandling under vatfenytan, aro f6r sä- 

 dana kräk utsatte, är säledes miudre underligt; men att fullkomnade 

 »kal-insekter , hvilka bade som larver och utvecklade bebo det torra , 

 kunna herbergera dem, mä icke ]ika lält förklaras. Svartz har sett 

 en lionom af Herr Schönherr benaget meddelad Gordius, ej obk den 

 vanliga , men nagot mörkare och 6 tum läng, hvüken blifvif tagen 1 

 en lefvande Carabus latus ! Kanske har det händt, att den eher sin 

 natur glnpske skalbaggen slukat nägon sadan, emedan Göze omtalar 

 att Tagelmaskar blifyit efter regnstormar funne hoptals strödde pä 

 jorden, 



**) Vid handelser af denna smärtande krämpa, af hvad oreak den mähär- 

 komma, torde följande medel genast i början knnna användas. Ett 

 nyvurpit egg öppnas och hvitan skiljes frän gulan , hvartill blanda« 

 ett par knifsuddar salt, som, för att väl smälta, med en trädpiune 

 omröres. Detta liniment bredes pä linneskaf som svepos oro det siu- 

 ka fiugret, hvilket sedan löst fÖrbindes. Under de följande 2:ne dyg- 

 non vidröres icke förbindningen , da man efter den tiden finner bul- 



