VANLIG BJÖRN. 



43 



famntar sin ovä'n. Sällan betjenar han sig af tänderna 

 der striden, anfingen för deras mindre styrka, eller för 

 sin ömtäüghet om nosen. Menniskor anfallas icke gerna af 

 honom om han icke retas, men han visar sig ocksä da sä 

 mycket oförskiäcktare. Likväl blir ett slag pä hutvudefc 

 snart hans bane. 



Oaktadt icke hastig utan lunsande i loppet, gär han 

 med lätthet pä bakfötterna som en tväbent varelse, och 

 med lika skicklighet klättrar han uppfor trädstammar och 

 brädbranter, men mäste alltid gä baklänges utföre ned i- 

 gen säsom en katt, fastän ganska rädd om bakdelen. Ett 

 djupt vatten hindrar icke heller hans kosa, helst han sim« 

 mar behändigt, men sträckan bör icke vara alltför läng. 



Fotspären efter Björnen likna mycket en barfbta men- 

 ttiskas, likväl kunna marken efter klorna skönjas, äfven 

 som skilinad emellan hane och hona ; efter den förre är 

 sparet rundt och kullrigt, men efter den sednare jemt pä 

 sidorna och flatt inunder. 



Heia sommaren är han beständigt i rörelse pä de trak- 

 ter der han vistas och der han icke saknar föda. Under 

 eilt detta lägger han pä hüllet och ökar utomordentligt 

 fettman, tilJs vintern nalkas, da han efter sin natur gär 

 bort, ej att sofva , utan att söka en oafbruten hvila i sitt 

 för den orsaken tillredda hide eller bo i en bergsrefva, 

 en groUa, i 5 — 6 qvarters djupa häligheter gräfne i jor- 

 den eller händeisevis funne under nägon sten, eller lin- 

 der rötterna af kulfblästa Iräd. De störr© björnarne ligga 

 dock ofta under bar himmel, stundom alldeles öfversnöa- 

 de. Men alla hafva lika vana att bädda under sig med 

 granris, löfqvistar och mossa. Uppklifvande i träden, af« 

 bryta de med vighet sädana qvistar som synas dem tjenli« 

 ga, och hvilka nedfallne de sedan bopsamla, och bära i 

 Damnen, gäende pä a lötter tili lägerstället. Pä lika säte 

 sammanföres ocksä mossan (Björnmossan, Pofytrichum 

 commune L,), och nu läggas först qvistarne i rundel T lika 

 bögt pä alla sidor och sedan mossan ofvanpä, att bäddeii 

 omsider liknar ett kälfat, och med samma materialler tili- 

 spärras ocksä de öppningar som leda tili det valda hvilo- 

 rummet, sä framt bädden icke tillredes pä öppet Ställe, 

 da Björnen säges ligga pä brätt. Men innan han lägger 

 sig, som sker omkring början af November, dröjer han 



