V ÄXL1 G BJÖRN. 



45 



dessmindre dessa sinnen i mvcken fuükomüghet, och oak- 

 tadt den tjoeka pelsen som n äs t a n vanskapar honom , är 

 hans kansei ganska god. ÄlVen lukten är förträfflig, och 

 kanske i Wogte grad än hos nägot annat djur, i Ii je af 

 en mera vidgad yta af derma hos honom konstigt danade 

 organ *). Han har köttiga lär och armar, pä iika sätt som 

 en menniska , kort halben som tillskapar en del af fotbla- 

 det ; 5 tär sittande midt emot hälen pä bakiötterna och 

 knotorna i de f'rämre äro aiia lika , ehurü tummen icke är 

 särskik, utan det tjockaste fingret är utal pä detta slags 

 hand, ej inät som pä värt siägte. Tat na äro derjemte 

 korta och tätt skuna pä aila fotterna. Han siär häfligt med 

 ramen som menniskan med knytnäfven ; men allt detta för- 

 liknande förestälier Björnen blott mer oformlig, och ger 

 honom icke nägot företräde för andra djur. 



Björnen är af naturen trampen och vildL Hans lefnads- 

 satt är ensligt och dystert, och könen , som lefva i engifte , 

 nalkas endast ander brunsttiden , som börjar ungefär 

 yid 5 ärs älder, vanligt mot siulet af Augusti eil er som 

 man säger, vid Bartholome! tid, och fortfar under den 

 följande mänaden. Parningen varar länge för hvar gang, 

 med mvcken lifaktighet och h vi lande ö^on blick tili skif- 

 tes. Man har sett harten begärligt bada sig efierät. Ro- 

 nan gär 6—7 mänader drägtig , och yngl.ir under vinterti- 

 den i sitt hide och fär ofta 3 ungar, men stuadom z eller 

 blott i. Helt ensam i det gömsle hon valt sig och tilla- 

 gat pä de äflägsaaste trakter, värdar hon der sin afvel, som 

 dir hennes främsta spenar under 3 mänader, da modern sj eil , 

 sä väl som under heia sitt vinterläger, icke njuter nägon Ho- 

 da, och äger ändä 4 finger tjockt späck öfver heia ryggen. 

 Det bor likväl icke nekas att hon slukar efterbörden se- 

 dan hon ynglat , hvilket förmodligen gaf smledning tili 

 den bekanta sagan i forntiden, att B|örnhonan franVlodde 

 oformliga köttmassor, och gaf dem deras skapnad med eis«: 

 slekande. TVertom synas ungarne väckrare än de äldre i 

 följe af deras korta och skinande här. De äro blinda i for- 



*) I den anatomi af Björnens näsa som Steph. Lorenzini gifvit i'Ephem. 

 Germ. Ann. 9 — 10 (t68o) p. 409, beskrifver lian: 4 rader ligg^nde pla- 

 ner af lameller, som äro ärskilde fran hvarandra genom 3 perpendi- 

 kulära , hvarmedelst mer än 50 melianrum form er as , och eora säledes 

 tillsaromanslagde en stor rymd, hvarä fiera luktpartiklar kunna verka . 

 än hos de djur, hyilkas inre näsyta är af enklare samm.ansältning, 



I 



