5o VANLlG BJÖRN". 



dm i Romarnes tid brändes hufvudet af de Björn ar sota 

 biifvit dödade vid de allmänna skädespelen *). 



Ister fäs stundom tili ansenlig mängd af Björnen, ehu- 

 ru det icke användes som det af den svarta i Amerika, 

 hsilket kokadt och renadt blir flytande som oija, utan smak 

 och lukt, och brukas i stallet för smör i hushället Det 

 Europeiska, som är blott en apteksvara, ar gräaktigt, 

 klibbigt och luktar icke väl. Förr brukadcs det mycket säsom 

 rordelande och upnmjukande , t„ e. vid örspräng, giktplägor, 

 xyggvärk och särnader. Likasä var gallen, torkad och i pul- 

 ver med vatten, ett gammalt berömt husmedel för hysteri , 

 fallandesot, kikhosta, gu'sjuka och utvertes i kräftan, frät- 

 sär, tandvärk, ögonsjukor m. m. Hos Finska ailmogen skall 

 bruket icke an vara urmodigt bade för folk och fänad. Se- 

 norna nytija Lapparne, liksom dem af Renen, tili en del 

 af deras brukliga söm. Sä göra äfven Kamtschadalerne, och 

 desse, utom gagnet af allt det ätliga, betjena sig af hu« 

 den tili bädd, mössa, vantar, halsband pä slädhundarne, 

 och sälor ät dem att icke slinta pä isen, och skulderbladen 

 ge dem ä innen tili liar för höslättern, samt tarmarne be- 

 täckning för ansigtet mot värsolen. Det är ock dessa hin- 

 nors genomskinlighet som föranleda Kossackerna alt i stal- 

 let för fönsterrutor draga fördel af dem. 



Björnen synes säledes vara af lika sä vidsträckt nytta, 

 som han är namnkunnig bland antalet af de vilda djuren. 



Tab. — Figuren, som föreställer en utvuxen brun 

 Björn, är en trogen kopia af Marschalls förträifliga teck- 

 ning i Menag. du Mus. nat. d'Hist. nat., ehuru här efter 

 formatet proportione^ad. i. en af framtassarne. 2. en af 

 de bakre. 



. ■ * 



•) Plin. Hist. nat. lib. ia. c. 27. 



*') Du Vrati Hist. de Louisiäne. a. p. 87« 



