54 



KEIN ÖGON-SLA. GTE T. 



England. Vi sakna icke heller densamma hos oss; i syn* 



nerliuL träfias den i mängd längre upp i Botniska Viken. 



I Mars och Apiil man ad er skyiida Neinögonen ur sjö- 

 arne ned i tlorleme , der de nnder den da infallande lek- 

 tiden lern na deras rom eiler egg nära Stränderna mellan 

 stenar. Oni hosten gä de äter tillbaka derifrän de om 

 vären kommit, Urs der all t detta lefva de af vattenkräk, 

 fiskungar ocfs lerrmxngar af' djorkroppar; men tjena ocksä 

 i ordningen tili vaniig kost lör Malen (Silurita glanis). Sä- 

 som mycket seglifvade , dp de icke pä flera dagar, sedan 

 de blifvit fiyüade ur de ras element. Äfven vintertiden 

 fängade och steuiade, lifvas de pä nytt när de i kallt vat- 

 ten upptinas. 



Det är svärt att säga hvad äkler Neinögon upphinna. 

 Säkert f'ordra de 5 — 6 är, innän de äro alldeies ntvuxne, 

 hvilket är red an mycket mer än Bomare uppgilvlt , dä 

 han, form od 1. gissningsvis , säger dem blott bli 2 är gam- 

 la, och har säledes detta likn trovärdighet med samraa 

 uppgift af S. Müller, som dessutom tillägger , att honaa 

 aftynar och dör sedan hon släppt rommen. 



Neinögon äro saicm äiliga en handelsvara, och der- 

 före idkas fängsten af dem pä Hera stallen bade -in- och 

 rjtrikes med mycken ifver. Hufvudsakligen sker det om 

 hosten dä fisken är i'yllig och romfuil. I Österbotten lyc- 

 kas det bäst omkring Michaeli tiden ; ty jü närmare det 

 lider tili den kaliare ärs tiden , ju särnre blir länget. Emed- 

 lertid fort fa res der med i sydligare orter ända tili Päsken. 

 Om sommaren duger det sä mycket mindre som fisken dä 

 behnnes smaklos och seg, och fär stundom ett siags ut vex- 

 ier, samt skall äfven, enligt Muralto, pä somüga orter be- 

 sväras af ett iitet sjökräk, som fästadt vid dessa fiskars 

 ögon, medeist sugande gor dem blinda. 



Kran Kern! ända ned igenom Lappfjerds-socken i Öster- 

 botten ßskas Neinögon med mjerdor eller sä kailade kas- 

 sar och med tinor. De förre äro danade som en kägla och 

 göras af videqvislar af 7 qv arters laflgd, da främre ändan 

 blir en aln vid. Ett sprundhäi skäres pä sidan för att deri- 

 genom uttaga fisken, eller sker det genom en öppning i 

 smalare ändan, der en tapp inpassas. Medelst granröt- 

 ter sammanfästas qvistarne cirkelvis , § qvarter emellan 

 hyar rad. Genom tuanband af granqvistar, kailade görd- 



