NE1NÖG0N-SLÄGTET. 



35 



lar, virjgas kassen pä det sättet, att ett sattes vid den sma- 

 Jare ändan der kassen hop tage's ; ett annat mjdtpä, och 

 det tredje ett qvarter Iran k armen. Iiigängen * vanligt en 

 aln läng, göres trattlik, äfyen af videqvistar. Kassen bör 

 äga den täthet att lilifingret ej kan lnföras, ty fä Neinögon 

 endast sticka ut stjerten, sä tränga de sig lätt igenom; 

 Knssarnes storlek kan likväl vara olika, efter de Ställen 

 emellan stenarne der de nedsänkss. Det är en vanlig in- 

 billning i orten att virket tili redskapen, skuret i ny, fi- 

 skar bättre, an det som tage* i nedanet. Tinorna göras 

 af bräder, fyrkanüga , spetsade mot ena ändan, samt med 

 sma liäl rundt omkring. Ingangen har lika skapnad, och 

 begge hopfogas med spikar, Dessa sednare fiskedon bru- 

 kas ocksä som sumoar, för tillgängen af lefvande Neinö- 



l ' CS . (j 



gon om vinlren , tili bete pä krok efter lakar. Kassarne, 

 är'ven som Tinorna, utsätta? i ström mar emellan stenar, 

 hvarest vattnet faller med nägon häftighet, och fästas der 

 vid nedslagria pälar: eller göras ett siags broar jemte fors- 

 arne der kassen bindes vid a slolpar med tverträn , ölver 

 och und er densamma , utom ett öfverst , som sammanhäl« 

 ler stolparne, och hvarvid ett stärkt band fästes, för att 

 dermed fasfgöra kassen vid brostockarne. Der strömrnen 

 är stridast, gä Neinögonen mest. Kassen bör stä stadigß 

 och jemt pä bottnen , hakt nära jordfast» stenar. Emel- 

 lan sädane sättas ock tinorna med stolpar omkring, i syn- 

 nerhet vintertiden. Fleres.ittas ocksä tilisamraans, 6m stallet 

 sä tilläter. När höstflod in faller ocli det är nedan samt 

 regnigt väder, är deita fiske i synnerhet gifvande , men 

 deremot gariska obetydligt, när mänen lyser eller norr- 

 sken visar sig. Det är ocksä eit nattarbete, ty om dagen 

 försökes det utan framgäng. Men i förstnämde tjenligare 

 fall, har man icke sällan sett sädan mängd tränga sig i 

 kassen, att tvä personer med möda kunna üpplyfta bo- 

 nom, om hart är nagot vid och strömrnen stark. Det for- 

 dras derjemte skicklighet att vittja redskapen, emedan 

 Neinögonen, säsom hala och slingrande> lätt kunna förloras, 



Neinögon äro en i allmänhet begärlig föda. Deras 

 kött är väl icke fett, men sött och snWkJigt, ehurü det 

 torde icke kunna anses för ett af de mest läusmälta. Fär- 

 ska kokade och med smörsäs tiliredde, eller stekte för- 

 täras de med olja , ättika, peppar och persilja säsom en 

 god rätt. Pä landsbygden, der de las i mängd, torkäs de 

 beströdde med litel sah samt stekas pä halster. Allmosen 



