3 7 



2. GÄL - NEINÖGON. 



PETROMYZON branckialis. Lindl. P. Fr. Lam* 

 prillon. Pä E. Pride. P. T. Qu er der, Steinbeisstr , 

 Kieferwurm. Pä D. VaS'Igle. 



Kröppen är omgi/ven med täta ringar, och den 

 bahre ryggfenan är mycket lag och smal. 

 Mannen är tandlös, försedd med en flik vid 

 kanten a Ömse sidor. 



Linn. Syst. nat. ed. Gmel, i. 3. p. i5i5. — Faun. Svec. p. 2gr. — 

 Reiz. Faun. p. 3o3. — Bloch Fisch. Deurschl. 3. 4-5. ). 86. f. ». — Pe«- 

 «arc* Britt. Zool. 3. 8o« t. 8. f. 29. — Hermann Obs. Zool. p. 291. 



Uä väl som i Tyskland , England och Frankrike flnnrs 

 ocksä denna arten längt upp ät Norden, i flere ström mar, 

 säsom i Dalelfven, der den träffas ymnigt, och i eUver 

 som härkonirna frän andra sidan om Pulcirkeln. 



Djuret liknar nästan en spolmask , afsmalnande liksom 

 denna ät bäda ändar, ochär/j.— 6 — 7 tum i längden. Kröp- 

 pen är hell trind och omgifven med tätt jernte hvarandra 

 sittnnde tverringar, samt utmarkt inunder med en linie 

 som löper frän munnen tili anus. Färgen är grönaktig pä 

 ryggen, men stöter nagot i rödt pä sidorna. Buken är 

 deremot hvitare ; inen förnämsta skiijemärket bestär i mun- 

 nen som är aildeles ntan tänder, läpparne äro dock ä öm- 

 se sidor bakät nägot utvidgade, hvaraf üksom en liten 

 flik pä sidorna tillskapas. Ögonen äro, ehuiu smä, likväl 

 ga-nska tydüga , oaktadt Willughby och Ray synas neka 

 verkiightiten af dem. För öfrigt äro fenorna ganska sma- 

 la och knappt en linie breda. 



Und er inandandet ser man huru de 7 andhalen uN 

 vidga sig och skil'tevis hopdragas. Munnen stär alitid Op- 

 pen» afven da /isken icke fastsuger sig. Bakom densam- 

 ma, der kroppen är genomskinlig, synes innantill en liten 

 rödsktig rörlig dei, som utan tvifvel är hjertat. 



Detta slags Neinögon älska klart, rent och sott vat- 

 ten, och hälla sig merendels pä djupet af elfver och bäo 

 kar, der de ibland nedkrypa i sanden liktom Tobisen 

 (Amrnodytes Tobianus). Stundom fästa de sig ocksä vid 



