NEINÖGON-SLÄGTET. 



na arten, eil rad Kna tander vid noga päseende (men 

 knappt utan synglasets tillbjelp) upptäckas. Ögonen, nä- 

 got tydligare an hos den föregäende, ha en gulaktig Iris 

 med svart ring omgifven. De 7 andhälen äro synbara ä 

 ömie sidor ifrän ögat bortät magen, och vid de främsta 

 af dem skönjes en publik rörehe , dä fisken änna 

 rör sig. De fina tverringarne omkring kroppen som 

 äfven denna äger, ses icke med lätthet förrän efter lifs- 

 slutet. Den framre ryggfenan är lägre an de bakre, som 

 upphöjd rundar sig och sedan omger stjertspetsen der den 

 hos somliga individer stadnar, och pä hvilka en liten ko- 

 liisk spetsig kropp vid anus utskjuter; pä andra äter löper 

 fenan fram ä ömse sidor om anus, hvarur en mindre, 

 trubbig värta framtränger, hvilken , enligt Hermann, lyser 

 rod af den vätska, som derifrän kan utpressas. Sannolikt 

 utmärka dessa olika delar könen. Bloch, hvars Figur före- 

 stälier en af de förstnämda, tror den liila spetsiga krop- 

 pen vara en fortsattning af eggstocken, da Hermann synes 

 beskrifva den sednare säsom hanens parningsredskap. I 

 Jefvande tillständ är fisken oJivegrön tili f argen , inen ibland 

 nägot ljusare med dunklare fläckar. 



Af naturen lika seglifvad som slä'gten, visar fisken häf- 

 tiga röreiser heia fjerdedels timmen sedan hau ombytt sitt 

 vanliga dement med det i en brännvinsflaska , och dör 

 med öppen mun. i det stallet den i vatten är tillsluten. 



Osbeck säg flera tillsammans pä ofvananförda stallen, 

 om vären och före midsommar. De voro gemenligen 

 fastsugne vid nägon sten eiler gro/t grus. Om en sädan 

 släpptes i en stenskäl med vatten, fäsiade han sig ocksä 

 vid dess sidor, äfven vid sjelfva banden om den närraades 

 honom. Som han merendels sitter fast vid stenarne, ge 

 folket i Hailand honom namn af Stensugare, liksom Lin- 

 ä!en k alias Steinbeisser i Schlesien. Emedlertid torde lik- 

 heten med Iglar, i sättet att fästa sig vid främmande äm- 

 nen, rättvisa det nu gjorda Svenska benamnandet. 



Om nägon nytta kan vinnas af fisken sasom födämne, 

 är ätrninstone icke hos oss utrönt. Osbeck misstror det 

 atminstone icke, och Block jemför honom för öfrigt med 

 alimänna Neinögon. 



Tab. — Fig. 1. Eft allmänt Neinögon. — Fig. 2. En 

 Linal. — Flg. 5. En Stensügare, — Fig. 4. Särskilt kön af 

 densannria. Äi'Ia i nafurlig storlek. — a. mifvudet ai' en 

 Linal. — b, 0! Stensugaren, begge förstorade. 



