S AND P ILLSLANDA. 



Midti denna hälighet intager larven om natten sin plats, 

 der meiendeJs en liten upphojning synes, und er hvilken 

 han duljer kroppen, men aktar vaksamt det ögonbiicket 

 när olyckan iör en myra, en spinnel eller annat ovingadt 

 smädjur tili brädstupsn, och der förlorande fotfästet i dea 

 lösa sanden, tumlar hufvudstupa i de utom sanden ulstrack- 

 ta och öppna käftarne af larven, som ända tiil skeleuet 

 utsuger sitt rof, och strax derpä kastar de iiflösa lemnin- 

 garne utom gropens gräns. Om dagen ügger ban nägot 

 pä sidan ned i gropen utan att visa sig; men vid minsU 

 rörelse som märkes pä brädden, skyndar han sig tili me- 

 delpunkten , alkid haimande kräftän i gäendet, och under 

 detta ses sanden yra ur gropen, hvarigenom den dels blir 

 djnpare, dels betager den olycklige som infallit, alla ut- 

 yägar att rädda sig cterur. 



PiSaumur och Rossel hafva ofta sett dessa uppträden 

 förnyade af larver, som de länge bevarade i lädor fyilda 

 med sand. Vid biist af färska och lefvande näringsmedel 

 svälter larven helire, och man har sett honom ännu efter 

 flera mänader bibehällen vid Jifvet, utan minsta ätnjuten 

 föda, ehuru da mycket sammankrumpen. Under anställan- 

 de af flera rön med kräket, var Bonnet hägad att erfara 

 tili hvad grad af verksamhet det künde bringas pä clandi- 

 gare stallen , der sanden var grofvare eller blandad med 

 smä stenar, hvilka det icke förmädde att pä vanligt sätt 

 med hufvudet uppkasta. Han fann da att Myrlejonet i sä- 

 dant fall framkommer alldeles obetäckt, och b«kvänd mot 

 den lilla stenen, för gumpen under densamma och med 

 successif rorelse af bälgens leder upplyfter den pä sin rygg, 

 och söker att baklänges föra bördan uppför den redan 

 gjorda brauten. Men oaktadt han bemödar sig hälia jemn- 

 vigten genom afpassad höjning och sänkning af lederna* 

 händer det att den förloras och stenen äter nedfalier, 

 hvarvid honneb säg att denna Sisyphi like hade tälamod 

 nog att Hera ganger göra samma försök och ge nya bevis 

 af sin styrka och tiiltagsenhet. 



Sodan Myrlejonet om sommaren eller hosten borjat 

 sin l^aad, förblir det i sitt larvtillständ ätminstone heia 

 det forsta äret, och kanske i tvenne innan det undergär 

 sin förvandling, hvilken derjemte icke kan inträffa pä sam- 

 ma gang för alla, i anseende tili storlek och den oiika 

 tid da de framkommit, Allmännast sker det i början af 



