SAND PILL- SLA NBA. 



5g 



Juni. Emedlertid när tiden dertill nalkas, aftager djurets 

 yerksamhet. Nu gör det sig ingen vidare möda att häila 

 gropen öppen, änskönt den skulle igenfalla, utan ügger 

 stilla under sanden, fastande och obekymrad om allt som 

 förut retade dess rofbegär. Ingen orenlighet afgär hvarken 

 cu eller under heia lefnaden, och man har äfven icke kun- 

 nat upptäcka nägot afloppsställe pä kroppen, utan det öf- 

 verfiödiga bortgär troligen genom utdunstningen. Kroppen 

 utsträckes icke vidare, men kröker sig bäglikt tillsammans, 

 sä att hufvudet Hgger pä buken och käkarne röra bakde- 

 len. I denna ställning börjar larven att bygga sitt hus. Vid 

 yttersta ändan af bälgen ses ett smalt trindt utskott förlän- 

 ga sig. hvilket under böjning ät alla sidor söker att näka 

 sanden, hvaraf det ena körnet efter det andra i ögonblic- 

 ket förenas genom ett spinnelväüikt ärane som utkommer 

 ur larvens kropp, och af flera liksom af sanden samman- 

 satta trädar, formera sig slutligeu omkring larven en kula 

 af en 2lödig blykulas storlek, skroflig pä ytan och af san- 

 dens farg, men ini slät och skinande som hvitt silke. I en 

 sädan sandkula , vanligt fästad vid nägon sten eller träd- 

 rot, Hgger larven oförändrad nägra dagar, men efter ett 

 par veckor finner man en puppa tillskapad , samt larvens 

 hud hopvecklad jernte henne. Inom de följande 14 dagar 

 är puppan fullgängen, da hon med hufvudet genombryter 

 silt sandhus och uttränger ända tili bröstet, hvarvid genast 

 pupphuden brister och den nya varelsen framkommer, som 

 lemnande sin svepning i sanden, söker en beqväm plats 

 och en upprätt ställning, för att fritt kunna utveckla kropp 

 och vingar, med hvilka, efter förloppet af en half timma, 

 densamma svingar sig upp i luftrytnden bland trollsländor 

 och fjärilar. Denna förklarade instkt har nu icke den min- 

 sta likhet med hvad den förut varit. Ett mindre aktsamt 

 cga skulle misstaga den för en trollslanda, men naturkän- 

 naren flnner snart dess ätskillnad. 



Hufvudet som liknar nagra af de smärre Trollsländor- 

 nas, är trubbigt, svart, skinande och med nedät frarnstä- 

 ende mun, hvars öfre läpp är rundad, bred, tver och ur- 

 nupen. De yttre käkarne (niandibulae) äro hornaktiga och 

 hvassa; de inre (maxiHa?) hvilande pä den nägot längre un- 

 dra läppen, sammantiyckte och inät fint tandade. Tre inun- 

 spröt (palpi) sitta pä hvar sida, hvaraf de bakresta och 

 längsta fästas under nedra läppen och bestä af 4 Jeder, af 

 hvilka de främre äro länga och klubblika, meaa den ytter* 



