74 



Anra. 1. Dens Løv bliver i Reglen gulgrønt med Kalihydrat, 

 dog ikke hos de to sidste Varieteter, hvilke Nylander derfor nu 

 betragter som hørende til en egen Art, L. umbrina. 



Anni. 2. Der findes ofte monstrøse Former, saaledes med 

 delvis udfoldet Sporelag, og med sort, kornet Overflade af Frugterne; 

 det sidste skyldes en Parasit Sphaeria epicymalia Wallr. med smalt 

 ellipsoidiske 2 -rummede Sporer; det er muligvis den samme som 

 Pharcidia con ges la Koerb. Parerga 470. 



10. L. SORDIDA (PERS.). Løv tykt. Frugter oprinde- 

 lig ikke hævede over Løvet, flade eller konvexe, i Reglen graa- 

 duggede, enkelte med Alderen mat sorte, indvendig lyse. 



Th. Fr. Arct. 115; L. glaucoma Nyl. Scand. 159. 



Løvet er tykt, rudret- sprukket , askegraat. De unge 

 Frugter se ud som en dugget Plet i Løvet uden ophøjet 

 Rand og ere i Reglen af samme Farve som dette, men blive 

 med Alderen konvexe, sjeldnere sorte og nøgne; undertiden 

 ere de lidt gulagtigt rødgraa (f. subcarnea Ach.) eller bleg- 

 gule, blandede med sorte (f. gangalea Ach.), hvilken sidste 

 Form af Nylander henføres til L. subfusca, fra hvilken han 

 formoder, at L. sordida ikke er absolut specifisk forskjellig. 

 L. sordida forholder sig i det hele til L. subfusca ligesom 

 L. sulphurea til L. varia, saa at man unægtelig kommer til 

 at tænke mere paa analoge Afændringer end paa selvstæn- 

 dige Arter. 



Paa Stene. Almindelig, dog ikke lige almindelig i alle 

 Egne. Formen gangalea i Voldsted Hede ved Aalborg (B.). 



Anni. Frugternes sorte Farve skyldes undertiden en Parasit 

 med 4 -rummede ellipsoidiske Sporer, som under Navnet Arthoitia 

 varians Dav. (Nyl. Scand. 260) er henført til Laverne. 



11. L. ATRA (HUDS.). Frugter allerede fra Begyn- 

 delsen hævede over Løvet, glinsende sorte, indvendig mørkbrune. 



Nyl. Scand. 170; Th. Fr. Arct. 104. 



Løvet er ujævnt, hvidgraat, Frugternes Rand er regel- 

 mæssig eller oftere bugtet- grynet. Et tyndt, lodret Snit af 

 Sporelaget er violet brunt; ved Frugternes mørke Indre 

 skjelnes den fra de nærmest staaende Arter, som den følgende 

 og Lecan. subfusca. 



