44 



Paa raadnende Træstubbe i Sødal og Rindsholm Skov 

 ved Viborg og Draved Skov ved Løgumkloster (B.). 



d. caespiticia (Pers.). Løvet er 2 — 3 Linier højt, 

 undertiden delt, nøgent, kjødfarvet, næsten skjult under de 

 store, blegt rødbrune Frugter og af de ved Grunden roset- 

 formet samlede Skæl. Frugterne ligne Sphyridium (Biatora) 

 byssoides, hvorfor Fries kaldte den Biatora Cladonia. 



Cl. squamosa * caespiticia Nyl. Scand. 57; Cl. squ. var. epi- 

 phylla (Ach.) Koerb. Syst. 33. 



Paa sandet Jord især i Skove. Temmelig sjelden i det 

 hele; hyppigst fundet i det nordlige Sjælland og omkring 

 Himmelbjerget. 



*** Løvet foroven cylindrisk, i Reglen busket med tre- 

 delte Spidser, Overfladen næsten altid glat. 



e. racemosa (Hoffm.). Løvet har stivt udspærrede 



Grene, i Reglen med mindre Aabninger i Grenhjørnerne, 



undertiden med store gabende Aabninger og mere oppustet 



(f. corymbosa Ach.), endog gaaende over til b; det er næsten 



ganske nøgent eller besat med store Skæl (f. recurva HofFm. 



med tilbagebøjede Grene, Fl. Dan. T. 1355, 1); det er sjelden 



lidt klidet (f. adspersa Floerke); Farven er hvidgraa, graagrøn 



eller brungraa og forandres lidt eller intet med Kalihydrat. 



Cl. furcata cum varr. corymbosa et racemosa Nyl. Scand. 

 55 — 56; Cl. furcata varr. racemosa et subulata Th. Fr. Arct. 157; 

 Cl. furcata var. racemosa Fl. Dan. T. 2209, 2. 



I Heder og Skove, paa sandige Bakker, Gjærder og 



gamle Havstokke. Meget almindelig. 



f. pungens (Ach.). Løvet er tæt grenet med blødere 

 Grene, hist og her revnet gabende, i Reglen hvidgraat, 

 undertiden ganske hvidt (f. nivea Ach.). Det bliver mere 

 eller mindre gulgrønt med Kalihydrat. Den nærmer sig i 

 Udseende til Cl. rangiferina, fra hvilken den dog adskilles 

 ved sine, om end ofte sparsomt forekommende Skæl. 



Cl. furcata var. pungens Nyl. Scand. 56; Th. Fr. Arct. 157. 

 Samme Steder som racemosa og ligesaa almindelig; den 

 lindes altid paa Grænsen mellem Mark og Hede. 



