37 



2. ST. CONDENSATUM HOFFM. Løvet ugrenet, stivt. 

 Nyl. Scand. 65; Koerb. Syst. 13. 



Løvet er kort (næppe over £ Tomme), stivt opret, 

 ugrenet, men ofte delt i Spidsen, nøgent eller tyndt filtet, 

 med færre, grynet -indskaarne Skæl. Frugterne voxe ofte 

 sammen. Den findes oftest uden opret Løv og Frugter, saa- 

 ledes at Skællene og de brune Cephalodier danne en udbredt, 

 kornet Skorpe paa Jorden. 



Paa ufrugtbar Jord, især i Heder. Temmelig almindelig 

 og med Frugter i det nordlige Jylland (B.) og paa Bornholm 

 (Grønlund). I Sjælland ved Hornbæks Plantage (R.j; i Fyen 

 ved Slæbæk (R.). 



CLADONIA HILL. 



Løv indvendig hult. Sporer ellipsoidiske, enrummede. 



Løvet er trindt, grenet, eller foroven skaalformet ud- 

 videt, ofte, især ved Grunden, med bladagtige Skæl, blaa- 

 graat, brunligt eller hvidligt. Inderfladen er fastere og glat- 

 tere end Yderfladen. Barklaget er af uregelmæssig Tykkelse 

 og nogle Steder manglende; det samme er endnu mere Til- 

 fældet med det Lag, som dannes af de grønne Celler, hvilket 

 kun pletvis er tilstede. Frugterne ere konvexe, blegt eller 

 mørkt brune eller højrøde. Sporegjemmerne ere brede og 

 korte med smaa lyse Sporer. 



Anm. Skjønt der er anvendt meget Arbejde og Flid paa at 

 advælge de Former af denne foranderlige Slægt, der skulle betragtes 

 som Arter , og skjønt de fleste Forfattere for Tiden ere saa nogen- 

 lunde enige derom, og det heller ikke er saa vanskeligt at gjen- 

 finde Former, som mere eller mindre svare til de beskrevne Typer, 

 synes dog mangfoldige sunde og udvoxne Individer ikke uden Vil- 

 kaarlighed at kunne henføres til de vedtagne Arter, medens paa 

 den anden Side deres Ejendommeligheder ere saa foranderlige, at der 

 ikke kan være Tale om at grunde endnu flere Arter derpaa. Anven- 

 delsen af Kalihydrat, hvorved nogle Formers Løv bliver gulgrønt, 

 medens andres bliver uforandret, synes ikke i denne Slægt at give 

 saa sikre Karakterer som hos nogle andre Laver, jvf. ogsaa Th. 

 Fries, Lichenes Spitsbergenses S. 29 Anm. 1. Der synes saaledes 

 ikke at være noget andet Raad end at reducere de antagne Arter 

 saa vidt, at ethvert udviklet Individ med Sikkerhed kan henføres 

 til en af dem. Frygten for at reducere for meget, hvilken E. Fries 



4 



