125 



terne træde frem som smaa røde Vorter; de ere i tør Til- 

 stand mindre i Øjne faldende end de talrige sortbrune 

 Sædhuse. 



Paa Klipper og Stene paa Bornholm , hist og her i 

 Granitterrænet; var. complicatum i Kodalen (Grønlund). 



TRIB. 13. PERTUS ARIE AE. 



Løv ensartet skorpeagtigt. Frugter indesluttede i frem- 

 staaende Vorter, dannede af Løvet. 



Frugterne ere ofte flere samlede i de af Løvet dannede 

 Vorter, men have altid hver sin Aabning, som dog undertiden 

 i ældre Tilstand flyde sammen. Normalt udviklede ere Frug- 

 terne pyrenokarpiske, men det rødlige Sporelag træder under- 

 tiden ud ved en Misdannelse, saaledes at Frugterne faa et 

 lecanorinisk Udseende. Sporegjemmerne have 1 — 8 store, 

 ellipsoidiske , tykvæggede, lyse, enrummede Sporer. De cy- 

 lindriske eller aflange Spermatier sidde paa uleddede Traade. 

 Arterne voxe især paa Bark. 



PERTUSARIA DC. 

 1. P. COMMUNIS DC. 



a. genuina. Løv ujævnt, blaagraat, undertiden i Ran- 

 den lidt hindeagtigt. Frugtvorter i Keglen talrige, store, med 

 flere fine og regelmæssige Aabninger. Sporer 1—2 i hvert 

 Sporegjemme, meget store (indtil 0,2 mm lange). 



P. communis Nyl. Scand. 178; Th. Fr. Arct. 258. 



Naar Løvet er tyndt, har det oftere koncentriske lysere 

 og mørkere Ringe henimod Randen; i steril Tilstand er det 

 meget ofte besat med hvide Knopkorn , som undertiden be- 

 dække hele Løvet, men oftere danne halvkugleformede Pletter; 

 undertiden ere kun Frugtvorterne hvidmelede af Knopkorn og 

 faa en konkav Overflade (Variolaria Autt. vett.); saadanne 

 Former have ofte en stærk alkaloidisk Smag, da de indeholde 

 en stor Mængde oxalsur Kalk. Naar den, som sjeldnere er 

 Tilfældet, findes paa Stene, er Løvet gjerne tykkere og mere 

 rudret- sprukket (var. areolata Clem., rupestris DC) end hos 



