43 



I Fig. 13 bei g)«, og Figurerne af P. sertularioides *) vise, at 

 Bladet ikke kan staa i Poreforbindelse med Basalleddets Cen- 

 tralcelle, men vistnok med dets ene Pericentralcelle. — Det 

 vil være af Interesse at faa dette Forhold undersøgt hos flere 

 Arter og paa frisk Materiale. 



I Forbindelse med den af Schmitz fremhævede Ejen- 

 dommelighed ved Florideernes Celledelinger staar en Om- 

 stændighed, som i alt Fald er meget hyppig og hos mange 

 Florideer meget fremtrædende, nemlig at de to Celler, der 

 fremgaa af en Deling, ere af ulige Størrelse. Oftest bestaar 

 Delingen i en Afskæring af en mindre Celle fra en større, 

 hvis Karakter bevares væsentlig uforandret, medens den min- 

 dre forholder sig som en Gren til den større. Den for- 

 øgede Cellevækst finder i nogle Tilfælde først Sted efter De- 

 lingen, i andre til Dels for samme. Hos Polysiphonia er Stør- 

 relsesforskellen tydelig allerede ved Topcellens Delinger, navn- 

 lig hos P. fastigiata, men er ofte endnu mere fremtrædende 

 ved de senere Delinger. Exempelvis skulle nævnes Siphon- 

 dannelsen og Barkdannelsen, som navnlig hos P. nigrescens 

 frembyder en enorm Størrelsesforskel mellem Siphonerne og 

 de af dem afskaarne primære Barkceller. Her begynder den 

 forøgede Cellevækst først efter Delingen. 



Der bliver saaledes paa Grund af Størrelsesforholdet intet 

 i Yejen for at betragte som Celler de smaa Dele, som hos 

 flere Arter ere iagttagne at afskæres af de unge Pericentral- 

 cellers nedre Rand for kort efter at smelte sammen med de 

 nedenfor liggende Pericentralceller. Men det er dog paa Grund 

 af deres absolute Lidenhed og korte selvstændige Yarighed, 

 et Spørgsmaal, om de bør betragtes som Celler. Om de inde- 

 holde Kjærner, har jeg ikke nøjere undersøgt, men jeg 

 tror det ikke. Hvorledes Væggen forholder sig ved denne 

 Proces, kan jeg ikke med Bestemthed angive, da jeg kun har 

 undersøgt dette Forhold paa Spiritusmateriale, men det af- 

 skaarne Stykkes ringe Størrelse baade i tangential og radial 

 Retning (Fig. 44) synes at tale for, at det bevæger sig igjen- 



*) 1. c. Tab. II, Fig. 1—4. 



