131 



vis ved en snævrere Begrænsning af Artsbegrebet let vilde 

 kunne forøges til det dobbelte. I det væsenlige er her fulgt 

 den af Focke (anf. St.) givne Gruppefordeling og Rækkefølge. 

 1. Suberecti. 



Bubus fissus Lindl. S. : Skoven tæt ovenfor Hjulebækshuset 

 ved Helsingør (J. Lge.)! (formodenlig det samme Sted, 

 som er angivet for R. affinis i Mortensens Nordsjæll. FL), 

 Kirkeskoven ved Storehedinge (Yisby)! var. acicularis 

 Aresch. (i Blytt Norg. Fl.) J.: Skovmose ved Hornslet 

 (Zahrtm.) ! 



Anm. Denne er meget sjældnere end den nærstaaende E. sube- 

 rectus And., der er saa almindelig paa mager Jord og oftest sol- 

 aabne Steder, f. Ex. i det Indre af Jylland, hvorimod R fissus især 

 er henvist til Skygge. Skjønt den er ret udpræget og let kjendelig, 

 bør den dog sandsynligvis indordnes som en Underart eller Skygge- 

 form under R. suberectus. 

 — sulcatus Vest (R. affinis Arrh., Lge. Haandb., non 

 Whe.) Bogø (H. Rasm.) ! (en noget haaret Form) ! Langl. 

 Fuglsbølle (Gelert) ! SI, : Christiansdal og mell. Kabdrup 

 og Fjelstrup ved Haderslev (K. Fr.)! Horskobbel ved 

 Kværn (G. Jens.)! De øvrige Yoxesteder sé Haandb. 

 i D. FL (under R. affinis); den forekommer paa lignende 

 Yoxesteder som R. plicatus, men sjældnere end denne, 

 der er en af vore hyppigste Arter ved Gjærder og i 

 Udkanten af Skove. 



Anm. Focke (anf. St. S. 11.9) og Areschoug (Blytt Norg. FL 

 1157) have paavist, at den i Skandinavien forekommende JR. affinis 

 Arrh. ikke maa forvexles med Weihes Art af samme Navn, der til- 

 hører en anden Gruppe (Ehamnifolii). Vor Art maa derfor betegnes 

 med det af Yest (1823) givne Navn, der heldigt betegner et af de 

 mest fremtrædende Kjendetegn: den stærkt furet -femkantede golde 

 Stængel (de andre vigtigere Skjelnemærker mellem denne og E. plicatus 

 ere angivne i Haandb. i D. FL). Efter Focke skulde Weihe's R. 

 fastigiatus (med Undtagelse af hvad der i Weihes Beskrivelse og 



angiver 11, for Skåne 12 Arter, Garcke har for Tyskland 37, Babing- 

 ton for Storbrittanien 43 Arter. I Focke's citerede Monografi be- 

 skrives 72 Hovedarter (foruden talrige Underarter og Bastarder) til- 

 hørende Tyskland og de nærmeste Nabolande, og Ph. G. Mil 11 er (i 

 Flora) er endog naaet til det betydelige Antal af 234 Arter i Tysk- 

 land og Frankrig. 



9* 



