148 



For var. «, officinalis (P. officinalis Jacq) bruge flere Forf. 

 Favnet P. ver is; men at tildele en enkelt Art (fordi den af 

 Linné, formodenlig tilfældigvis, er opført som ce) det linnéiske 

 kollektive Navn, kunde næppe være berettiget, saa meget 

 mindre, som denne netop er den sildigst udspringende af 

 Arterne, og altsaa mindre end de andre kan optræde som 

 »Yaarens« Eepræsentant. Kun P. elatior synes at have 

 opnaaet Enstemmighed. 



De vigtigste, og som det synes, constante Karakterer 

 ere: for P. acaulis: omvendt-ægformede Blade, der jævnt 

 afsmalne i den vingede Bladstilk, Blomsten enlig, langstilket, 

 linie-lancetformede Bægerflige af Bægerrørets Længde, flad- 

 kravet, lysgul Krone med mørkere Svælg og vortet Svælg- 

 krans, Blomst større end hos de andre Arter ; for P. elatior: 

 omvendt ægformet Bladplade med en svag Indbugtning ved 

 Overgangen til den bredvingede Bladstilk, tilligemed hele 

 Planten klæbrig-haaret, Blomsterne i Skjærm, ensidigt vendte, 

 Bægerfligene lancetformede, oprette, grønne ligesom Nerverne, 

 med blege Mellemrum, Kronen fladkravet, skident gul med 

 citrongult Svælg uden Svælgkrans; for P. officinalis: æg- 

 hjærteformet Bladplade, pludselig overgaaende i en smalvinget 

 Bladstilk, Blomsterne i Skjærm, Blomsterstilkene lidt kortere 

 end Bægeret, hele Planten kort dunhaaret, Bægeret klokke- 

 formet, med korte, ægformede, noget udstaaende Bægertænder, 

 Kronen mindre end hos de andre Arter, tragtformet, med 

 hvælvede Flige, citrongul med 5 orangefarvede Pletter i 

 Svælget, der er svagt indsnøret af en Svælgkrans. 



En vigtig Grund til at hævde Arternes Selvstændighed er 

 fremdeles deres Forekomst i Forhold til jordbund og Klima. P. 

 officinalis findes paa Bakker, aabne Marker og Enge *), de to 

 andre Arter i Skove, P. elatior især paa fugtig Grund. Hvad 

 den geografiske Udbredelse angaar, synes P. elatior at have 

 snævrere Grænser end de øvrige Arter; dens Sydgrænse i 



*) Ifølge Meddelelse af Assessor pharm. Pip er findes P. officinalis i Egnen 

 om Holbæk hyppigst i Skove, medens de to andre Arter mangle i 

 denne Egn. 



