149 



Evropa er Nordspanien, det mellemste Frankrig, Norditalien, 

 Ungarn, Dalmatien, dens Nordgrænse falder omtrent i det østlige 

 England, Danmark og Sydsverige, hvorimod den mangler i det 

 vestlige England, Norge og det nordlige Sverige. P. acaulis 

 gaar længere mod Syd: den findes i Tyrkiet, Grækenland, 

 SiciJien og det sydlige Spanien, ogsaa mod N. er den videre 

 udbredt, idet den findes i det sydlige Norge. Den største 

 Voxekreds har dog P. officinalis: den har mod S. omtrent 

 den samme Udbredelse i Evropa som P. acaulis, men naar 

 langt videre mod N. end de andre Arter, den er nemlig 

 temmelig almindelig udbredt i Norge omtrent til Polarkredsen 

 (64° 57' efter Blytt). 



Særlig for Danmarks Yedkommende er disse 3 Arters 

 Fordeling forskj eilig: P. officinalis er jævnt udbredt over 

 hele Landet; i Skovegnene er P. elatior den almindeligste 

 Art, dog ikke overalt lige hyppig, i nogle Egne endog aldeles 

 ikke til Stede (s. p. 148 Anm.); P. acaulis findes i Mængde 

 paa Møens Klint, i de fleste Egne af Fyen og i det østlige 

 og mellemste Jylland, samt paa Bornholm, hvorimod den 

 mangler i Sjælland med Undtagelse af Egnen om Kalund- 

 borg. 



Adskillelsen mellem de 3 Arter, hvortil de for hver især 

 ejendommelige Karakterer give tilstrækkelig Berettigelse, og 

 hvorom tillige den geografiske Fordeling vidner, finder end 

 yderligere Bekræftelse ved den forskjellige Yariations- 

 Evne. I denne Henseende er P. elatior den mindst bøje- 

 lige. Den sydevropæiske P. carpathica Griseb. er vistnok 

 kun en Afart af P. elatior, maaské er det samme Tilfældet 

 med P. intricata Gren. et Godr , men i Danmark er det 

 mig ikke bekjendt at der er funden nogen Afart af denne 

 Art, hverken i vild Tilstand eller dyrket*). I Sydtyskland 

 omtales af Doell (FL Bad. 2, 635) Exemplarer med blegrøde 



*) I min Have, hvor der findes dyrkede og selvsaaede Exemplarer af 

 P. elatior i Hundredvis, har jeg trods Eftersøgning i en lang Aar- 

 række ikke funden noget Exemplar, der afveg kj endeligt fra Hoved- 

 arten og den har heller ikke der vist Tendens til at danne Hybrider, 

 skjønt den voxer sammen med forskjellige andre Primula Arter. 



