194 



det dog ikke nægtes, at Mosvegetationen i det hele er fro- 

 digere i disse end paa Island. 



Inden jeg nu. afslutter mine Udtalelser om Mosserne for 

 at gaa over til det andet Afsnit i min Afhandling om Li- 

 ehen erne, vil jeg dog henlede Opmærksomheden paa, at de 

 gjorte Sammenstillinger og Sammenligninger selvfølgelig ere 

 mangelfulde og ufuldstændige. Nogle af de nævnte Egne 

 ere bedre undersøgte end andre; for Finmarkens Vedkommende 

 er der kun taget Hensyn til Egnene om Altenfjorden, for 

 Pyrenæernes til et stærkt begrænset Parti af denne Bjærgkjæde. 



I alle de nævnte Egne, især dog i Finmarken, voxer 

 der selvfølgelig langt flere Arter end de nævnte. Jeg har 

 dog troet, at mine Sammenligninger kunne have deres Be- 

 tydning dels til at vise Overensstemmelserne og Uoverens- 

 stemmelserne i Mosvegetationen i forskj eilige Egne og dels 

 som et Grundlag, hvorpaa der i Fremtiden kan bygges videre. 



2. 



Lichenes. 



Ligesom i Aaret 1868 saaledes fandt jeg ogsaa 1876 

 endnu flere Lichener end Mosser, som vare nye for Island, 

 paa hver Rejse med et rundt Tal 50. Efter at jeg først selv 

 havde ordnet og undersøgt mine Fund, bleve disse gjennem- 

 gaaede af min Yen, den danske Lichenolog Deichmann 

 Branth. Nogle Former, som ogsaa forekom ham tvivlsomme, 

 bleve reviderede af Professor Th. M. Fries, som havde været 

 saa velvillig at paatage sig dette Arbejde. Foruden de Former, 

 som vare tvivlsomme, sendte jeg ham ogsaa Exemplarer af 

 de fleste andre Arter som Gave til det botaniske Museum i 

 Upsala. For enkelte af disses Vedkommende ændrede Pro- 

 fessor Fries de af D. Br. og mig gjorte Bestemmelser. Disse 

 Ændringer bestode dog for en stor Del deri, at Arterne 

 bleve benævnede eller begrænsede efter Forfatterens nyeste 

 Værk: »Lichenologia Scandinavica«, hvoraf desværre den sidste 

 Tredjedel endnu ikke er udkommen. 



Baade paa min reviderede Liste og i min »Islands Flora« 



