237 



tykke Blomsterdække og deres Yarighed, saa at de blive 

 staaende tilbage i Skovbunden længe efter at alle de andre 

 Anemoner ere visnede. Enkeltvis har jeg ogsaa oftere selv 

 funden saadanne Exemplarer og i Juni 1883 fandt jeg dem 

 i stor Mængde i Tange Skov ved Broholm i Fyn. Planterne 

 ere i det hele meget monstrøse; Bladene sædvanlig med over- 

 ordentlig brede og stive Flige, Stængelen tyk og knudret, 

 Blomsterne uformelig store, indtil 3 Tommer i Diameter, med 

 snart grønt, snart hvidt, bruskagtig stift Blomsterdække, i 

 første Tilfælde mindende om Helleborus viridis, i sidste om 

 H. niger, sjældnere karmoisinrøde. Ofte blive Blomsterne 

 undviklede og tillukkede, snart ere de klokkeformede, snart 

 helt aabne; Støvdragerne blive golde, snart grønne, snart 

 røde; Støvvejene ligeledes opsvulmede og af mange monstrøse 

 Former. Den i alle Organer af Planten forekommende in- 

 tracellulære Svamp har jeg kaldt Physoderma deformans n. 

 sp.; den skal andensteds blive nærmere beskreven. — Den 

 af Wallroth i sin Tid beskrevne i Chenopodeer snyltende 

 Physoderma pulposwn er i nyeste Tid gjenfunden af Schroe- 

 ter paa Bliium glancum og nærmere beskreven (60ster Jah- 

 resber. d. Schles. Gesellsch. f. vaterl. Cultur. Breslau 1883, 

 S. 199). Efter Schroeters Undersøgelse hører den iøvrigt 

 ikke til Physoderma, men er beslægtet med Cladochytrium 

 og maa henregnes til Chytridieerne. Jeg har fundet den 

 samme eller en meget lignende Art her i Landet paa Atri- 

 al ex hasiata og Blitum rubrum, hvis Stængler og Blade, ved 

 Svampens Angreb, blive oversaaede med forskjelligt farvede, 

 meget uregelmæssige Yorter og Knuder, hvorved Planterne 

 faa et meget monstrøst Udseende. 



Ex o as ci. Hele denne Familie udmærker sig ved sin hyper- 

 trofiske Indvirkning paa Yærtplanten. Man har tidligere opstillet 

 Slægterne Taphrina, Ascomyces og Exoascus, væsenligst efter- 

 som de oprindelig faa (sædvanlig 8), simultant dannede Sporer 

 allerede indeni Sporesækken, ved gjærlignende Spiring, frembrin- 

 ger en Mængde smaaSporer (Konidier) eller ikke. Denne Forskjel 

 synes dog ikke tilstrækkelig som generisk Karakter, og naar man 



