241 



Organer ere fyldte med en Mylr af tenformig-ellipsoide, farve- 

 løse og enrummede Sporer, som ere 15 — 17 Mikr. lange og 

 6—7 Mikr. tykke. De angrebne Kakler blive siddende i 

 længere Tid paa Træet end de normalt udviklede. 



Uredineer. Det er især det Mycelium, der udvikler, 

 Spermogonier og Æcidier, som er tilbøjelig til at fremkalde 

 Hypertrofi hos Værtplanten . Selv om Myceliet kun har et 

 meget begrænset Omfang og optræder pletvis, foraarsager det 

 ofte Bugler paa Bladene, snart hvælvede opad snart nedad. 

 Saadanne Bugler findes f. Ex stærkt udviklede hos Aecidium 

 Fastinacae Rostr. (Thümen, Mycotheca univ. nr. 2027), Ae. 

 Violae Schum., Ae. Grossulariae Schum. o. m. fl. Andre 

 Æcidier foraarsage meget i Øjne faldende Opsvulminger og 

 Krumninger af Stængler og Bladstilke, saasom de Æcidie- og 

 Cæoma-Former, der optræde paa Urtica dioica, Rhamnus, 

 Rosa, Spiraea Ulmaria, Anthriscus silvestris, Ranunculus, 

 Anchusa, Lactuca muralis, Mercurialis perennis, Finus (Cae- 

 oma pinitorquum). De til Oymnosporangium hørende Æci- 

 dier (Roestelia Fr.) frembringe opsvulmede Partier hos Py- 

 nts communis, Crataegus, Sorbus, medens de tilsvarende te- 

 leutosporebærende Former foraarsage Opsvulminger i Grenene 

 af Juniperus. En særlig paafaldende Indvirkning paa Vært- 

 planten har den paa Ædelgran snyltende Aecidium élatinum 

 Alb. et Schw., der her i Landet alene er funden paa Born- 

 holm. De af Svampen inficerede Knopper paa Grenene ud- 

 vikle sig til højst ejendommelige oprette smaa Træer »Hexe- 

 koste«, med alsidig udviklede Grene og korte Naale, som 

 ganske mangle Bladgrønt og derfor have en vedvarende gul 

 Farve; de miste Naalene om Efteraaret, men skyde næste 

 Aar nye Grene med gule Naale, der i Juli bære Æcidierne. 

 Disse »Hexekoste« udgjøre saaledes en Slags Dobbeltvæsener, 

 der se ud som selvstændige Snyltevæxter paa Ædelgranerne ; 

 de kunne leve en længere Aarrække og blive flere Fod høje. 

 — Naar Æcidier optræde i Blomster og Frugter foraarsage 

 de altid monstrøse Dannelser i disse; hos mange Planter, 

 hvor Æcidierne i Regelen ere knyttede til Stængler eller 

 Blade, kunne de lejlighedsvis udvikle sig i Blomsterdelene, f. 



16 



