266 



parallele Rækker, adskilte ved smalle Gange; midt ned gjennem Aniæget gaar 

 en bred Gang med Siderabatter. Forøvrigt optages denne Del af Haven 

 af to større Græsplæner, hvori Havens fleste større Træer ere fordelte. Her 

 som i Genua er det fornemmelig Frilandstrævæxten, der har Interesse. 



Vinterens Middeltemperatur er i Pisa et Par Grader lavere end i 

 Genua; dette har sin Grund i, at Pisa ved sin Beliggenhed er mindre 

 beskyttet ; alene mod Øst og Nordost giver Monte Pisani noget Læ. Pisa skal 

 have færre Solskinsdage og større Fugtighed end Genua. Den klimatiske 

 Forskjel er kj endelig i Vegetationen. Naar undtages Chamærops maa 

 de paa Friland dyrkede Palmer dækkes om Vinteren; det samme gjælder 

 Cycas revoluta og diverse andre Planter, der i Genua trives uden 

 Dækning. At Forskj ellen imellem de to Steder dog ikke er saa særdeles 

 stor, vil skjønnes af, at man endnu her i Pisa uden Dækning dyrker 

 Planter som Persea, Stillingia, Phytolacca dioeca, Citrus, ny- 

 hollandske Acacier og adskillige andre ny hollandske Planter. 



Den for Italien i særlig Grad ejendommelige Frilandstrævæxt — jeg 

 tænker mest paa Kulturplanter —, er langt fyldigere repræsenteret her 

 end i Genua, ja adskillige af Træerne ere ligefrem Pragtexemplarer. 



Havens nuværende Direktør, Arcangeli, har i 1872 nøjagtigt udmaalt 

 de fleste større Træer i Haven og meddelt Resultaterne i Nuovo Giornale 

 Botanico Italiano 4. p. 113; i efterfølgende Liste meddeles et Udvalg af 

 disse Resultater. Hvorvel Arcangelis Maal ere 10 Aar gamle, altsaa 

 næsten gjennemgaaende altfor smaa nu, ere dog i alt Fald Højdemaalene 

 at foretrække for de paa et Skjøn (ganske vist i de fleste Tilfælde Gart- 

 nerens og mit fælles Skjøn) hvilende Højdeangivelser, jeg ellers har 

 niaattet nøjes med. Det stiller sig anderledes med Tværmaal af Stamme 

 og Krone ; disse Maal har jeg været i Stand til at optage temmelig korrekt 

 Af den anførte Grund meddeles i efterfølgende Liste alene Arcangelis 

 Højdemaal, medens der senere meddeles nogle af mine egne Tværmaal, 

 for saa vidt der har været Grund til at nævne dem. Arcangeli angiver, 

 hvilket Aar hvert Træ er plantet; i efterfølgende Liste er dette Aarstal 

 anført i Parenthes. 



Abies pectinata B. C. 19, 7 m. (1818); Araucaria brasiliensis A.Bich* 

 9,2 m. (1845); Cedrus Libani Barr. 14, 7 m. (1787); Cedrus Deodar a 

 Loud. 13,4 m. (1817); Cupressus torulosa Bon. 13, 3 m. (1848); Gingko 

 biloba L., 2 Exemplarer, begge 25 m. (1787); Juniperus virginiana L* 

 10,3 m. (1845); Pinus Strobus L. 18, 3 m. (1825); Seqvoja sempervirens 

 Endl. 14,2 m - (1846); Taxodium distichum Rich. U, 7 m. (?); Taxus 

 baccata L. 11 m. (1839); Aesculus Hippocastanum L. 24 m. (1597); 

 Camphora officinarum Bauh. 14, 7 m. (1828); Chamærops humilis L. 

 6, 5 m. (1825); Biospyros Lotus L. 11, 5 m. (1830); Fagus sylvatica L. 

 23 m. (1798); Magnolia grandiflora L. 14 m. (1802); Ostrya vulgaris 

 Willd. 16, 8 m. (1834); Pterocarya caucasica C. A. M. 21 m. (1837); 

 Qvercus Cerris L. 25 m. (1808); Qvercus rotundifolia Lam. 16 m. (1770); 

 Bobinia Pseudacacia L. 14 m. (1860); Tilia argentea B. C. 25 m. (1808). 



Til nogle af de i Listen nævnte Slægter og Arter skal jeg føje nogle 

 Bemærkninger. 



