270 



lange, modnes og indhøstes i det sildige Efteraar og i Vintertiden. 01 eas te- 

 ren, d. v. s. den vilde eller forvildede Oliven, optræder snart som en 

 tornet Busk, snart som et mere eller mindre utornet Træ ; fra de dyrkede 

 Sorter er Oleasteren især forskjellig ved meget mindre Frugter. Oleasteren, 

 der ved Eivieraen danner udstrakte Olivenskove, lærte jeg bedst at kjende 

 i Ajaccio, hvor den danner Lunde paa Bjergskraaningerne umiddelbart ved 

 Byen. Den voxer her frodig; Exemplarerne have ofte en Højde af over 

 15 m -, samtidig med at Stammen undertiden er 2 j s m - tyk. Saaledes udviklet 

 er Oliventræet baade anseligt og smukt; ved sin furede Bark og det sølv- 

 glindsende Løv gjør den et paa en Gang nobelt og ærværdigt Indtryk. 

 Selv yngre Træer se noget ærværdige ud. Af Oliventræet mislykkes imid- 

 lertid ualmindelig mange Exemplarer under Udviklingen, saaledes at de 

 faa ranglede, forvredne Stammer og smaa, skæve Eudimenter af Krone. 

 Saadanne »maleriske« Exemplarer maa det være, som have skaffet Oliven- 

 træet et daarligt Renommé, hvad ydre Skjønhed angaar. Faa Planter 

 variere saa meget som Oliventræet; i Væxt, Blade og Behaaring synes de 

 buskagtige Former at variere mest; man kunde undertiden tro at have en 

 hel anden Planteart for sig. Ved Ajaccio indsamledes Oleasterens Frugter 

 af Fattigfolk. Frugterne ere tilstede i uhyre Antal, men ere paa mange 

 Træer ikke meget større end Ærter. 



Laurus nobilis L. Middelhavslandene; dyrkes almindeligt. Væxten 

 er stiv og sammentrængt. De største Træer i Pisa vare c. 10 m - høje. 

 Frugten hos den almindelige Sort er sædvanlig 1 ctm. lang; hos en 

 her dyrket Form var den omtrent dobbelt ' saa stor. Som moden er Frugten 

 sort og glinsende. Gamle Stammers Bark er kornet-smaaskjællet. Paa 

 Isola Bella saa jeg en gammel Invalid af et Laurbærtræ, bekjendt som 

 »Napoleons Laurbærtræ«; det antoges at være c. 150 Aar gammelt, Stammen 

 var i Brysthøjde 2 / 3 m. i Tværmaal; Kronen var nu kun svag. Det for- 

 taltes, at Napoleon ridsede sit Navn i Barken paa dette Træ et Par Dage 

 før Slaget ved Marengo. 



Myrtus communis L. Sydeuropa. Denne Art, der som vild eller' 

 forvildet — saaledes saa jeg den paa Korsika — almindelig er buskformet, 

 1 — l x / 2 m - tøj, repræsenteredes her i Haven ved et gammelt, 3-stammet Exem- 

 plar af Varieteten tarentina; enhver af Stammerne var i Tværmaal 1 U m -, 

 det hele Træ var 6— 7* højt. 



Ficus C arie a L. Middelhavslandene. Almindelig dyrket. I Nord- 

 italien — og paa Korsika — viser den sig sædvanlig som et lille, 4 — 6 m - 

 højt Træ eller som en kraftig Busk. I bladløs Tilstand minder den i Ha- 

 bitus om en noget forkrøblet Ask, dels ved sine lidt kluntede, knudrede, 

 udspærrede Grene og dels ved sin lysegraa Bark, der i Vintertiden røber 

 den randt om i Landskabet. Paa Korsika fik den allerede Blade i Marts 

 og er da en meget stadselig Plante. Frugtens Størrelse, Farve og Beskaf- 

 fenhed er ikke lidet variabel. De fleste Sorter ere vistnok grønne. En 

 stor, blaa, tyndhudet Sort var hyppig paa Korsika. 



Punie a Gr an at um L. Sydeuropa. Jeg havde ikke det Held paa 

 min Rejse at se denne Plante i Blomst, saa lidt som med Frugt; i øvrigt 

 var Frugten almindelig nok, faldbudt i Efteraars- og Vintertiden paa Gader 



