271 



øg Torve. Her i Pisa var Planten 5— høj. De kultiverede Exempla- 

 rer, jeg har set, vare alle flerstammede, altsaa med Overgang til Busk- 

 form. Om Vinteren er Planten bladløs. Ved de tynde Grene, de hist og 

 her knippestillede Blade, der ere rødlige ved Udspringet, til Dels ogsaa ved 

 Bladformen og de mere eller mindre kraftig uddannede Torne (Grentorne) 

 minder Planten ved Foraarstide i Habitus noget om en svagt tornet, kæmpe- 

 mæssig Berberis. 



Prunus. P. c ar o linian a Ait., Nordamerika, præsenterede sig 

 her i Pisa som et c. 8 m - højt Træ, der stod i fuldt Flor; det er stedse- 

 grønt. P. Laurocerasus L., Middelhavslandene; denne Plante med de 

 prægtige, glinsende, læderagtige Blade optræder i Norditalien sædvanlig 

 som en stor Busk, 3— 4™. høj. Paa Isola Madre saa jeg den som Træ, 

 med en Stamme V2 m - tyk og en Krone 6— 7^. bred. Sammesteds dyr- 

 kedes en tredie stedsegrøn Art, P. lu si ta ni c a L., der var buskformet. 



Eriobotrya japonica Ldl. (Mespilus japon.). Denne Pomacé, 

 der i Slutningen af forrige Aarhundrede indførtes til europæiske Haver, 

 hører den Dag i Dag til de almindeligste Frugttræer i Italien. Af Stør- 

 relse er Planten som et mindre Æbletræ; Kronen er udbredt. Bladene 

 ere stedsegrønne, kvarterlange, elliptiske, savtakkede, noget foldede parallelt 

 med de talrige Sideribber, mørk graagrønne og filtede; de have Tilbøjelighed 

 til at samle sig duskformig henimod Grenspidserne. Blomsterne ere hvide, 

 sødt duftende og samlede i en tæt Top. De runde eller omvendt ægfor- 

 mede Frugter ligne i det ydre noget smaa gule Æbler; de sidde flere 

 samlede i Klynger; sædvanlig ere cle løst filtede; Kjødet er blødt og saf- 

 tigt ; det har en behagelig, syrlig- Smag ; Frugten indeholder faa, meget 

 store, brune Frø; oprindelig findes 2 Æg i hvert af Frugtens 5 Rum, men 

 kun 3—4 Frø udvikles fuldstændig. Da Frøgjemmets Inderlag ikke er 

 benhaardt, saa og af andre Grunde, hører Planten ikke til Slægten Mespilus. 

 Planten blomstrer om Efteraaret. Frugten begynder air modnes i April; 

 den holder ud gjennemMaj og Juni. Paa samme Træ finder man imellem 

 hverandre helt modne, gule og helt umodne, grønne Frugter. Den modne 

 Frugt taaler ikke at gjemmes eller forsendes. At den i Italien er saa 

 almindelig yndet, endog en almindelig Handelsvare paa Gaderne, skylder 

 den dels sine virkelig gode Egenskaber, dels det, at den modnes paa en 

 Tid, da anden Frugt er sparsom. Der dyrkes flere Varieteter, med større 

 eller mindre Frugter. Planten blomstrer jævnlig i vore Drivhuse, men 

 har ikke givet Frugt der. 



Meli a Azedaracli L. Zeylon. Dette smukke, lille Træ, det saa- 

 kaldte »arbor sancta«, med dobbelt finnede Blade og Blomsterne i grenede 

 Klaser (Maj), saa jeg anvendt som Allétræ omkring Genua samt i Rom. 

 Paa Zeylon er Træet stedsegrønt, i Sydeuropa derimod løvfældende. Hele 

 Vinteren igjennem ser Træet ret aparte ud — hvad jeg bemærkede paa 

 Korsika; den bladløse Krone er da overordentlig rig paa hængende Klaser 

 af gule, kantede, paa tværs rynkede Stenfrugter; disse Frugstande blive 

 siddende helt hen paa Foraaret. Stenene, der af Naturen ere gjennemhul- 

 lede igjennem Midten, anvendes til Rosenkranse. 



Lag er strømia in di c a L. China. Af denne træagtige Lythrarié, 



