2 



Allerede hos Car ex kan man ofte iagttage, at Roden er 

 trukken lidt til Siden og Plurnula samtidig nedad ; dette synes 

 at være konstant hos Eriophorum alpinum L. Hos andre 

 Eriophorum -Arter er dette Forhold gjennemført (Fig. 2 A), 

 idet Spalten , der er betydelig større end hos Carex , og 

 gjennem hvilken det første Løvblad sædvanlig stikker frem, 

 ligger nederst, medens Roden er rykket helt op paa Siden af 

 den rundagtige Kim; den er saa ubetydelig, at den næppe 

 rager frem fra Kimens Overflade. Spiringen begynder, som 



Fig. 1. Carex Gray i 

 Carey. Kim. r Radi- 

 cula, c Rodhætten, 

 h Plumula-Hulen, 

 Fi første Løvblad, 

 F 2 andet Løvblad. 

 75: 1. 



A. 



B. 



Fig. 2. Eriophorum angustifolium Roth. 

 A. Kim. B. Et tidligt Spiringsstadium; 

 a og ai Skedebladets Ryg- og Bugside. 75 : 1. 



hos alle Gyperaceer 1 ), med en halsformig Strækning af Scu- 

 tellum, der tillige tilspidser sig indad mod Frøhviden, medens 

 dets yderste Lag antyder Dannelsen af et Sugeepithel, ved 

 at dets Geller hvælve sig lidt papilagtig frem ; samtidig skydes 

 Kimens øvrige Dele ud af Frugtens Skal. Spaltens Rande 

 voxe nu ud, baade her (Fig. 2 B) og hos Carex 2 ), til et, Kim- 

 bladet tilhørende Skedeblad , der i Begyndelsen voxer langt 



J ) Sml.Klebs: Beiträge zur Morphologie und Biologie der Keimung. Unter- 

 suchungen aus dem botanischen Institut zu Tübingen. I. 1885 pag.572. 

 2 ) Sml. Mirbel i Ann. du Mus. XVI. 1810. pag. 438 ; Planche I. 



