80 



af Flyvesandet, og Klitten er nu vandret hen over dem, om 

 paa deres Østside. 



Er man passeret forbi Højknoldene, ligger en umaadelig 

 Sandflade for Øjet (Fig. 5), en veritabel Sandørken, fuldstændig 

 blottet for Planter, hver Vinter af Stormfloder overskyllet af 

 Havet; bag den ser man langt borte i Nord det højere og 

 beboede Land i en blaalig Dis. Luften stod dirrende og 

 sittrende over Ørkenen, og langt borte i Nord saa vi med 

 største Tydelighed en Indsøs blaanende Vande, der vakte 

 vor levende Interesse, — et ægte Fata morgana, der blev 

 til Intet, da vi kom nærmere. Til de optiske Fænomener, 

 der forbavsede os her og paa Fanø, hører ogsaa, at Gjen- 

 stande, f. Ex. en Person, synes at være fjernede i saa 

 enorme Afstande, medens det af den Tid, som brugtes 

 til at naa dem, klart fremgik, at de vare meget nærmere. 

 Denne storartede Sandflade vil maaske om nogle Aartier 

 være forsvunden; man siges at have isinde at danne en 

 naturlig smal Klit ned langs dens Vestside, idet man planter 

 Ris som Sandfangere , og naar Klitten først er dannet , vil 

 Efteraars- og Vinterfloderne ikke kunne gjøre den Skade, 

 som de nu gjøre; Agrostis alba vil da uhindret kunne fort- 

 sætte og fuldende sin langsomme Erobring af Landet, som 

 den nu forgjæves prøver paa, idet den baner Vejen for andre 

 Planter; man kan haabe at faa Engstrækninger frem lig dem, 

 der findes dels længere syd paa, i Lavningerne mellem Klit- 

 rækkerne, dels længere nord paa, opad Blaavand, indenfor 

 en lille lav og smal, vist tildels kunstig dannet Klitrække. 



I Øst voxer Skallingen som anført stadig ; Havet mellem 

 det og Langlig fyldes mere og mere op med Sand, og hvor 

 der nu paa Kortet mellem Skallingen og Ho findes anlagt 

 en Kanal med Navnet „Havnegrøft" , var i Mands Minde et 

 Sejlløb, hvor tomastede Skibe gik ind. Men paa den anden 

 Side skjærer Havet andensteds bort og det af den gode 

 Jord, nemlig ved Ho Bugts Vestside. 



