100 



Pag i op h yllu m per eg r i n u m (Lindl . & Hütt.) Schi mp. 



Sammen med Baiera paucipartita og Taxites longifoUus 

 findes i den graaskifrede Ler ved det gamle Hasle Kulværk 

 temmelig hyppigt Bladene af P. peregrinum. De ere mere 

 eller mindre tæt siddende, taglagte, snart næsten ægformede 

 (T. 5 (XIII), Fig. 2) snart lidt seglformet krummede med en 

 kortere eller længere Spids (T. 5 (XIII), Fig. 3) og have under- 

 tiden en fremstaaende Liste paa den opadvendte Side. Saavel 

 i Form som i Beskaffenhed stemme de nøje overens med 

 Exemplarer af P. peregrinum fra England, som jeg har havt 

 Lejlighed til at undersøge. Ved en stærk Forstørrelse vise 

 enkelte Blade utydelige Længdestriber, der maaske ligesom 

 hos det af Saporta Pl. jurass. PL 176, Fig. 1» afbildede Blad 

 antyde Tilstedeværelsen af rækkestillede Spalteaabninger. 



P. peregrinum kjendes iøvrigt fra Liasformationen i Eng- 

 land og fra Lias og den rhätiske Formation i Frankrig. 



Nær beslægtede med Pagiophyllum peregrinum ere vist- 

 nok de følgende to Planteformer, som kun kjendes i eet 

 Exemplar hver: 



Pag i ol? hg l lu m f a I cat u m m . 



har temmelig tæt siddende, kloformet krummede, svagt 

 kjølede Blade, der ere bredere forneden og foroven ende i 

 en temmelig lang, lige eller lidt bugtet Spids. Forgreningen 

 synes at være rigelig med korte afvexlende Blade. 



P. falcatum er fundet i den hvide (ildfaste) Ler ved 

 Bagaa i et Exemplar, som er afbildet lidt forstørret, T. 5 

 (XIII), Fig. 4 ligesom Fig. 5. 



Pagiophyllum trianguläre m., 



som har korte, tæt siddende, trekantede, kort og brat til- 

 spidsede Blade. 



De to følgende Naaletræer høre til de hyppigste Former 

 i Bornholms fossile Flora og dog gjør den Maade, hvorpaa 



