130 



ere sammenfaldne. Det vises derefter, at Proteinceller 1 ) og 

 indre Parenchym er Rest af Frøhviden. G. fremhæver meget 

 bestemt, at Proteinlaget findes i hele Frøets Omkreds. „Elle 

 (l'assise protéique) persiste constamment dans la graine sur 

 toute sa périphérie." Dette er dog ikke rigtigt. Af Samsøe 

 Lund og H. Kiærskou 2 ) er det paavist, at der omkring Navle 

 og Ægmund finder flere Afvigelser Sted fra den øvrige Frø- 

 skalbygning. Palissade- og Proteinlaget findes afbrudt under 

 Navlen, medens Bark og Farvelag saavel som indre Parenchym 

 er betydeligt forøget. Under Ægmunden findes ikke eet, men 

 flere Lag Proteinceller. De samme Forfattere beskrive ogsaa 

 de tynde Hinder, der som Fortsættelse af indre Parenchym 

 findes mellem Kimbladene og Kimroden (Haberlandts „Hilum"). 

 Disse Hinder ere altsaa den stærkt sammenfaldne Rest af 

 Frøhvide. I Fig. 16 d sees een, der har omsluttet Kimroden 

 og fortsat sig op mellem det ene Kimblads Halvdele. Under 

 Br. campestris er givet Tegning af et umodent Frø, hvor 

 tillige en Del af Frøhviden er medtaget. 



Forinden der gaaes over til en Beskrivelse af de enkelte 

 Frø, skal det omtales, hvilke Forskjelligheder der forekomme 

 i Udviklingen af de enkelte Lag. 



Overhuds c ellerne vise sig i Tværsnit kvadratiske 

 eller tangential strakte, sete ovenfra ere de fem- til otte- 

 kantede. Ydervæggen, der har Guticula, kan være for- 

 tykket saavel som Sidevæggene, de sidste ere ofte porede. 

 Ved Adgang af Vand danne O ver hudsc ellerne ofte Slim. 

 Den Opfattelse har almindelig været gjort gjældende, at 

 Slimen skyldtes den gelatinerende Væg, der ved at optage 

 Vand bolnede ud og fyldte Cellerummet. I mange Tilfælde 



*) Betegnelsen ProteinceWer er foreslaaet af Guignarcl, den er bedre 



end Gluten- og Plasmaceller. 

 2 ) S. Lund og H. Kiærskou, Morfologisk- Anatomisk Beskrivelse af 



Br. oleracea, Br. campestris og Br. Napus. Botanisk Tidsskrift. Bd. 15, 



Pag. 75. Kbhvn. 1886. 



