131 



ville Snit af det modne Frø vise dette paa en saa skuffende 

 Maade, at det er forklarligt, at den nævnte Opfattelse har 

 været fremsat. D'Arbaumont har fulgt Udviklingen af Over- 

 hudscellerne hos et stort Antal Arter af de Korsblomstrede 1 ). 

 Han påaviser, at Slimen dannes af Celleindholdet, aldrig af 

 Væggene; efter den Maacle, hvorpaa Slimen forholder sig 

 ved Adgang af Vand, opstiller han fire Grupper: 



1) Fuldstændig Diffusion af Indholdet. 



2) Diffusion af de laterale Lag, idet en axil Søjle bliver 

 tilbage. 



3) Simpel Udbolning af Lagene. 



4) Udtræden af Slimen som et formet Legeme gjennem 

 den vecl Trykket sprængte Væg. 



Inddelingen er i Hovedtrækkene rigtig. D'Arbaumont 

 gjør dog selv opmærksom paa, at i Snit af Frø, der have 

 simpel Udbolning (Gruppe 3), kan det hænde, at enkelte 

 Overhudsceller ere trufne af Kniven, Slimen vil i saa Tilfælde 

 træde ud. Det er indlysende, at Frø, der have været under- 

 kastede en Presning til Udvinding af Olien, have været end 

 mere udsatte for mechamsk Beskadigelse. Grænsen mellem 

 Gruppe 2 og 4 er ej heller saa skarp som angivet; Camelina 

 har saaledes Diffusion af cle laterale Lag, medens den axile 

 Søjle bryder frem som en Slimstræng, der vecl Foden om- 

 gives af en Skede. 



Barkcellerne. I Form lignende Overhudscellerne af- 

 vige de ved Tilstedeværelsen af Cellemellemgange ; ikke sjeldent 

 lindes collenchymatisk Fortykkelse, porede Vægge ere ret 

 hyppige. Der kan her være Anledning til at gjøre opmærksom 

 paa den Tilbøjelighed, der almindelig findes til med et be- 

 stemt Tal at opgive Antallet af Barkens Cellelag. Guignard 

 angiver saaledes, at Barbar ea vulgaris mangler Barkeeller; 



] ) D'Arbaumont, Nouvelles observations sur les cellules à mucilage des 

 Crucifères. Annales des Sciences Naturelles. Septième serie. Bota- 

 nique, tome 11. Pag. 125. 1890. 



9* 



