153 



strækkelig til at holde dem flydende. Bølgegang og anden 

 Bevægelse i Vandet vil imidlertid snart (efter højst et Par 

 Dages Forløb) bevirke, at Frøene ikke længer „sky Vandet" ; 

 de gaa da til Bunds, eftersom deres Vægtfylde er større end 

 1. Til denne Gruppe kan der altsaa kun høre slette Flydere. 



Frøskallen bestaar kun af mekanisk virkende Geller 

 (sml. ovenfor Scirpuslacuster og de efterfølgende Arter). 



Til denne Gruppe maa regnes: 



Myosotis palustris. Delfrugterne ere glinsende, sorte. 

 Frugtskallen bestaar væsentlig kun af Epidermis, der er sær- 

 deles tykvægget, med mørkebrune, stærkt porøse Vægge og 

 smaa Lumina. 



Ranunculus reptans. Yderst en sammenfalden Epidermis 

 og under den Prosenkymceller, der i Form og Arrangement 

 minde om dem hos Scirpus lacuster. (Stemmer med andre 

 Ranunculus- Arter, som de ere beskrevne hos A dl er z). 



Cirsium palustre. I Hovedsagen som foregaaende. Yderst 

 findes der flere Lag Parenkymceller. 



Polygonum amphibium, efter Dammer (8,276). Jeg har 

 aldrig fundet modne Frugter af denne Plante, trods gjentagne 

 Eftersøgninger. 



Hildebrand anfører som Exempler paa denne Slags 

 Tilpasning til Vandspredning Sagittaria og Limnanthemum, 

 som efter min Opfattelse bør anbringes andet Steds i Over- 

 sigten, hvorfor de forbigaas her. 



2. Frøene luftholdige. 



Flydeevnen skyldes Frøenes ringe Vægtfylde; selv om 

 de befugtes strax, gaa de ikke til Bunds. Denne ringe Vægt- 

 fylde betinges af et større eller mindre Luftindhold i Frø- 

 skallen. 



Undersøgelsen af Frøskallens Bygning har viist, at den 

 i Hovedtrækkene svarer til den, som Schimper beskriver 

 for de tropiske Driftfrøs Vedkommende (30, 163 ff.). Den af 

 Schimper anvendte Inddeling følges ogsaa her. Flydeevnen 



