190 



brunsort Farve; mest paafaldende ved dem er den Krave 

 med tilbagebøjede Rande, som helt omgiver dem ved Grunden, 

 Og den betydelige Forhøjning over Grenens Overflade, hvor- 

 paa det Hele staar. — Som den omtalte mærkelige Krave 

 allerede synes at tyde paa, forholder det sig virkelig: Tornen 

 kommer frem ved at gjennembryde de ydre Cellelag, den er 

 altsaa en endogen Dannelse. 



Paa de yngre, lyse Grene af Træet sees sædvanlig 2 

 Slags mørkere Pletter, der ligne hinanden ikke saa lidt; den 

 ene Slags er Lenticellerne , der anlægges og udvikle sig paa 

 ganske normal Maade, som det fremgaar af Fig. 2, den anden 



A. B. 



Fig. 2. A. Ungt Stadium af Lenticeldannelsen. B. Udviklet Lenticel. 



200:1. 



er de unge Stadier af Tornene. Før Beskrivelsen af disses 

 ejendommelige Udviklingshistorie bør kortelig omtales den 

 anatomiske Bygning af Barken paa en saadan Gren. Den 

 bestaar af talrige Cellelag, af hvilke den yderste Halvdel 

 danner en sammenhængende Kollenkymring, der kun er af- 

 brudt paa enkelte Steder, hvor man udvendig bemærker en 

 lys Længdestribe. I mange Barkceller findes Krystaller, dels 

 Enkeltkrystaller, dels Dr user. Spredt i Kollenkymet og i de 

 indenfor det følgende Lag af Barkceller ligge hist og her 

 Stenceller og Grupper af saadanne samt talrige store, tyk- 

 væggede Mælkerør, i hvis lysbrydende Indhold man bemærker 

 de for Euphorbiaceerne karakteristiske, laarbensformede 



