192 



trisk i Forhold til det destruerede Parti, medens mange af 

 dem selv blive omdannede paa samme Maade, ligesom ogsaa 

 baade Stenceller og Mælkerør inddrages deri (Fig. 3). Destruk- 

 tionen, ledsaget af Celledelinger, strækker sig nu videre, indad 

 mod Pericyklen og udad lige til Epidermis, hvor den hele 

 Dannelse dog er betydelig smallere end dybere inde, hvor- 

 efter Gjennembruddet skeer. Et Stadium, der ligger meget 

 kort efter dette, sees paa Tværsnit i Fig. 4; det fremgaar 



Fig. 4. 200 : 1. 

 Kollenkymet er i denne og følgende Figurer betegnet 

 ved skraa Skravering. 



heraf, at de oprindelig spredte Celledelinger have haft Dan- 

 nelsen af et skarpt udpræget, konkavt Delingsvæv til Følge. 

 Dette skyder ved sin stærke Væxt de destruerede Partier, 

 deriblandt ogsaa meget af det først dannede Dehngsvæv, 

 længere og længere ud; Epidermiscellerne og de ydre Bark- 

 celler rives fra hverandre af de frembrydende Masser. Til- 

 sidst afkastes aabenbart disse, og Delingsvævet danner de 

 langstrakte, tykvæggede Celler, hvoraf Tornens Spids kommer 

 til" at bestaa. Aldeles passivt gaar Frembruddet for de ydre 



