194 



deres endelige Tilstand, i hvilken de faa gule, tykke Vægge 

 med talrige Porer og vise Reaktionerne for Ved. 



Paa denne Maade fortsættes Tornens Udvikling, men 

 Forvedningen indtræder senere mere langsomt, hvorfor den 

 uforvedede Del kommer til at skyde sig op i Tornen som 

 en Kegle; naar en større Torn da skæres igjennem paa langs, 

 seer man som en tydelig Bue Grænsen mellem den uforvedede 

 (hvide) og den forvedede (gule) Del. Det bør bemærkes, at der 

 ikke paa noget Stadium findes nogen Antydning af Karstræng. 



Korken er ikke helt uden Virk- 

 somhed ved Tornens Dannelse. Ved 

 den almindelige Korkdannelse paa 

 Grenene opstaar Fellogenet i den 

 midterste Del af Kollenkymet og 

 danner Geller paa normal Maade, som 

 Fig. 6 viser. Tidligere end Grenens 

 Korkdânnelse begynder, danner cler 

 sig paa de unge Tornes kraveformede 

 nedre Del en tynd Kork, der vel dels 

 tjener som en kraftigere Beskyttelse 

 for cle voxende Dele og dels til at 

 isolere de ved Tornens Frembrud 

 sønderrevne Partier. Naar nu senere 

 Grenen dækkes med Kork, slutter 

 denne sig vel til den tidligere dannede 

 Kork paa Kraven, men dens Delings- 

 væv fortsætter sig tillige ind under 

 Grunden af Tornen (først ganske plant, 

 senere noget konvext), hvor det kommer 

 til at støtte sig til en anseelig Fello- 

 derm, bestaaende af Stenceller (Fig. 7). 

 — Denne Korkdannelse gjennem Tor- 

 nens Basis synes at kunne give Anled- 

 ning til dens Afstødning; af de i Spiritus opbevarede større 

 Torne vare de fleste nemlig løsrevne efter den af Korklaget 



Fig. 6. Korkdannelse. 

 Tværsnit af Grenen. 

 200: 1. 



Fier. 7. 305:1. 



