195 



dannede Flade, og da en lille Torn, der abnormt havde 

 afsluttet sin Væxt og var forvedet helt igjennem, med Lethed 

 løsnede sig fra Barken, viste det sig, at den lave Kegle, der 

 blev staaende tilbage, havde Stencellelaget liggende paa sin 

 Overflade, medens den afstødte Top tog noget af Grenens 

 Kork med sig. 



Langs den uforvedede Kjærne i de store, næsten udvoxne 

 Torne sees i Reglen, efterat den er isoleret ved Korkens 

 Væxtlag, et nyt Delingsvæv, der følgelig kommer til at ligge 

 skraat i Forhold til Tornens Længdeaxe; men paa hvilken 

 Maade det opstaar, og hvilken 

 Opgave det har, er ikke godt at 

 sige, det synes kun at naa til at 

 danne nogle faa flade Geller, før 

 det stanses i sin Væxt, ved at 

 ogsaa hele den indre Kjærne for- 

 veder. Dette Delingsvæv sees 

 paa Længdesnit af Tornen i Fig. 8. 



Et vigtigt Spørgsmaal staar 

 endnu tilbage, nemlig hvad der 

 giver Anledning til den pludselige 

 Destruktion i Vævet, der ind- 

 leder Torndannelsen. At det 

 muligvis kunde være en Paavirk- 

 ning ude fra, kunde paa Forhaand [anses for sandsynligt. 

 Flere Snit af de aller første Stadier vise nu en ret tydelig 

 Kanal, der fører ind ude fra imellem 2 Overhudsceller og 

 fortsætter sig i Kollenkymet; Røret er enten lige eller lidt 

 krummet, saaledes som det er antydet paa Fig. 3 , eller det 

 deler sig i et Par Grene. Det minder i sit Udseende meget 

 om de afBüsgen (Der Honigtau, Tab. I — II) afbildede Stik- 

 kanaler, frembragte af Bladlus, og de hurtig optrædende 

 Celledelinger have aabenbart til Formaal at isolere et an- 

 grebet, sygeligt Parti. Der kan. næppe være nogen Tvivl 

 om , at det er et eller andet Insekt , der normalt ved sit 



13* 



