202 



Bladstilkene, baade af Kimblade og Stængelblade, og for- 

 a ars a gede Krumninger af Stængelen. Den brunsorte Masse, 

 som opfyldte Stænglens Indre, bestod af et Mylr af klare 

 brungule Sporeballer, som i Regelen vare nøjagtig kugle- 

 runde, 20—30//, hyppigst 22—25/,. tykke, i enkelte Tilfælde 

 monstrøse , lidt aflange , 42 p 1. , 26 jul t. Disse Sporeballer, 

 af hvilke der fandtes flere indeni samme stærkt udvidede 

 Parenkymcelle og som hver især var omgiven af en tynd 

 klar Hinde, havde en ejendommelig Bygning, nemlig som 

 Hulkugler, der bestode af et Lag af 40 til 50 ægformet- 

 pyramidale Enkeltsporer, som vendte 

 den bredere, afrundede Ende udad, saa 

 at hele Overfladen af Sporeballen blev 

 vortet, medens den smallere Ende ikke 

 naaede helt til Midten, men efterlod et 

 Hulrum af 6— 8 p. i Diameter. De 

 enkelte Sporer vare 7 — 8// 1., 5 — 6 ju t., 

 med en fortykket Væg udadtil og med 

 en klar kugleformet Kjærne. Jeg fandt 

 jævnlig et farveløst, leddet og grenet 

 Mycelium mellem Sporeballerne, uden 

 bestemt at kunne paavise Forbindelse 

 mellem disse og Hyferne; Schroeter 

 nævner ogsaa, at han har bemærket et 

 saadant Mycelium, men antager, at det 

 tilhører andre parasitiske Svampe. Dette anser jeg dog for lidet 

 rimeligt; jeg finder, at der er god Grund til at antage, at 

 disse Hyfer høre til Svampen, der i saa Fald ikke kan høre 

 til Myxomycètes. Jeg finder heller ikke, at Sporeballerne 

 frembyde noget særligt Slægtskab med de Sporehobe, der 

 findes hos andre Phytomyxiner , specielt Plasmodiophora, 

 med hvilken Schroeter sammenligner den omhandlede Svamp. 

 Jeg er derfor mest tilbøjelig til at henføre Slægten Soro- 

 sphaera til Ustilaginaceae , som Schroeter oprindelig gjorde; 

 men derimod bør den sikkert opretholdes som en egen Slægt, 



Fig. 1. Sorosphaera 

 Veronieae Schroet. 

 1. En Sporeballe, 

 600 Gange forst. 



2. To Sporer, 

 1000 Gange forst. 

 3. En Hyfe. 



