209 



Juncaginearum Rbh. og som frembringer store begsorte Pletter 

 paa de nævnte Plantedele. Dens ascusbærende Form har 

 hidtil ikke været bekjendt, og den synes ialtfald ikke at 

 optræde parasitisk paa de levende Planter, sammen med 

 Pykniderne. I Slutningen af sidste August Maaned fandt 

 jeg ved Bredden af Hjortesøen i Hvalsø Skove en Mængde 

 visne Exemplarer af Triglocliin palustre, der viste sig at 

 have været angrebne af den nævnte Asteroma, men som 

 nu, tilsyneladende paa samme Stroma, baade paa Stængler 

 og Frugter husede en Ascomycet, der med sine Perithecier 

 hævede sig halvvejs op af det sortebrune Stroma, som prik- 

 formede Vorter; efter sin Bygning maatte den tilhøre Slægten 

 Diaporthe, specielt Underslægten Euporthe. Sporesækkene 

 kølleformede, 48^.1., 15^ t.; Sporerne klart gule, torummede, 

 sædvanlig med fire Draaber, 20—22 p. 1., 7 — 8 ju t. Den paa 

 Arter rige Slægt Diaporthe har ellers farveløse Sporer, men 

 ligesom der indenfor de nærmest staaende Slægter Venturia 

 og Melanconis baade findes Arter med farveløse og med gul- 

 agtige Sporer, saaledes er der heller ikke Anledning til at. 

 udsondre den beskrevne Art fra Slægten Diaporthe fordi den 

 har farvede Sporer. Jeg har benævnt denne hidtil ubeskrevne 

 Ascomycet Diaporthe Juncaginearum ; hvis det skulde bekræfte 

 sig, at den virkelig er en videre Udvikling af Asteroma 

 Juncaginearum vil det, efter de sædvanlige Regler for Nomen- 

 klaturen, kun have den Ændring til Følge, at den maa kaldes 

 Diaporthe Juncaginearum (Rbh.) Rostr. 



14. Mier opera Abietis n. sp. I Grevinge Skov i 

 Odsherred traf jeg i Oktober Maaned en Gruppe paa en 

 halv Snes gamle Ædelgraner, som vare udgaaede, uden at 

 det var muligt at finde anden Aarsag hertil, end den Hejre- 

 koloni som havde fæstet Bo i Toppen af Træerne. Paa 

 samtlige døde Stammer var Barken, fra Grunden af og højt 

 tilvejrs, tæt besat med Pyknider, hørende til Slægten Micropera, 

 der af Saccardo (Syll. fung. III) henføres til Sphæroideae, 

 men som snarere bør indordnes under Excipulaceae. Den 



Botanisk Tidsskrift. 19. Bind. 14 



