210 



foreliggende nye Art har jeg kaldt Micropera Abietis: Peri- 

 thecia hysteriformia, fusca, dense gregaria; sporae fusoideae, 

 semicirculari-arcuatae, pluriguttulatae, continuae vel rarissime 

 1-septatae, 30—40 p 1., 4—5 ^ cr., hyalinae. 



15. Leptothyrium Periclymeni (Desm.) Sacc. 

 Denne Svamp saa jeg i Juni Maaned i Mængde paa levende, 

 grønne Blade af Lonicera Xylosteuni paa Møens Klint, hvilket 

 jeg anfører for at konstatere, at denne Pyknideform er en 

 ægte Parasit. De kølleformede, stærkt krummede Sporer 

 vare noget større end angivet hos Saccardo, nemlig 25 — 40 p 1., 

 0—10 [i t. Sporernes Form og Størrelse stemmer bedre 

 overens med den nordamerikanske Marsonia Lonicerae Harkn., 

 men de mangle den Skillevæg, som hos Marsonia findes tæt 

 ved Basis. 



16. Pestalozzia de Notaris. Denne Slægt udmærker 

 sig især ved sine ejendommelige Vedhæng til sine flerrummede 

 Sporer, Den hører til Melanconieae , der danne en Bro 

 mellem de egentlige, lukkede Pyknideformer, Sphæropsideae, 

 og de fritstillede Konidieformer, Hyphomycetes, idet Sporerne 

 udvikles paa et pudeformet Leje, som i Begyndelsen er 

 dækket af Værtplantens Overhud. Det viser sig, at flere og 

 flere Arter af Slægten Pestalozzia, der tidligere ansaas for 

 Saprofyter, ere ægte Parasiter; dette synes ialtfald at være 

 Tilfældet med alle de her i Landet kjendte Arter. Den hos 

 os hyppigst forekommende Art er vistnok Pestalozzia funerea 

 Desm.; den angives selv i de nyeste mykologiske Værker 

 som en paa døde Blade og Grene optrædende Svamp, og 

 i plantepathologiske Skrifter nævnes den ikke. Efter min 

 Erfaring optræder den som en ret skadelig Parasit paa mange 

 Cupressineer, hvis af Svampen angrebne Blade og Grene blive 

 affarvede, gule, brune, eller tilsidst næsten sorte. Jeg har 

 ikke alene bemærket den hos vor hjemmehørende Ene, men 

 den optræder meget hyppig i vore Parkanlæg og Haver paa 

 herhenhørende Prydtræer: Ghamæcyparis squarrosa og Law- 

 soniana, Thuja occidentalis og plicata, Biota orientalis, 



