231 



fastere Struktur end Exemplarer af de samme Arter fra 

 arktiske Lokaliteter. 



Som alt kort berørt, fandtes der hos flere Arter en 

 tydelig Forskjel i Mesofyllets Bygning, eftersom Planten havde 

 voxet paa en nordligere eller sydligere Lokalitet. For nærmere 

 at belyse dette skal jeg for nogle faa Arter fremføre nogle 

 Exempler. 



Silene acaulis er en i det Hele meget foranderlig Plante- 

 art; Blade fra Thronfjeld ved lille Elvedal i Norge samlede 

 paa solaabne Steder i en Højde af 4000' vare typisk dorsi- 

 ventrale, havde 2—3 Lag ret lange Palissadeceller og der- 

 under et af rundagtige eller svagt forgrenede Geller dannet 

 Svampvæv. Paa Exemplarer fra Fløjfjeld i Finmarken var 

 Bladet tyndere og bredere og Palissaderne kortere (cfr. Fig. 13). 

 Blade fra Ameralik i Vestgrønland (64° 3' n. B.) havde ca. 3 

 Lag Palissader; men disse vare korte og gik jævnt over i 

 Svampvævets rundagtige Geller. Paa et Exemplar fra den 

 nordligste Del af Uperniviks Distrikt (ca. 74° n. B.) var 

 Bladet nærmest isolateralt (se Fig. 12); paa Oversiden af 

 Bladet var det øverste Lag Gel 1er under Overhuden kun 

 ganske svagt ovale og iøvrigt var Mesofyllet dannet af rund- 

 agtige, løst forbundne Celler. Bonnier omtaler 1. c. en lignende 

 Bygning hos Exemplarer fra Spitsbergen og fremhæver Alpe- 

 exemplarernes stærkt afvigende Bygning, idet disse havde 

 kraftigt udviklede Palissader. 



Ranunculus nivalis fra Knudshø (Dovre) havde 2 Lag 

 temmelig tætsluttende Palissader og Svampvævet bestaaende 

 af rundagtige Geller. Ved Kaafjord (Norge, 70° n. B.) var 

 Bladet betydelig løsere bygget, havde 2 Lag Palissader og et 

 Svampvæv, der var sammensat af forgrenede Geller og 

 betydeligt lakunøst. Paa Exemplarer fra Novaia Zemlia var 

 Bladet i høj Grad løst bygget, og det ikke blot Svampvævet, 

 men ogsaa Palissadevævet, hvis Celler ofte havde større 

 eller mindre Udbugtninger paa Siderne (se Fig. 48 ; se ogsaa 

 Holm 1. c. pag.54; tab. XI, fig. 6). 



