250 



Vandringer i Alperne og andre Egne. Men han hørte ikke 

 til de Planteelskere, der hensynsløst opgrave og bortføre de 

 sjældne og smukke Planter uden at bryde sig om, hvor vidt 

 der bliver noget til R.est eller ikke; han har tvertimod i en 

 Afhandling om Dyrkning af Alpeplanter udtalt sig paa det 

 skarpeste mod den hensynsløse og letsindige Udryddelse som 

 finder Sted af f. Ex. Schweiz's smukkeste Alpeplanter. 



En Mand med Petits rastløse Aand kunde ikke længe 

 holde sig uvirksom; han var ogsaa som skabt til de Tillids- 

 hverv, som der er saa mange af for flittige Folk, der ikke 

 hæmmes af Embedsgjerning eller af Kampen for Tilværelsen 

 under en eller anden af dens mange Former. 1 1879 blev 

 han Sekretær i det kgl. Danske Haveselskab (indtil ind i 1890), 

 i 1881 Sekretær og fra 1883 Næstformand i den botaniske 

 Forening; 1882 blev han kaldet til Medlem af Idiotanstaltens 

 Bestyrelse, hvori han forblev til 1890; i 1885 beskikkede 

 Kultusministeriet ham til Tilsynsmand ved Vilvorde; i 1888 

 var han Medlem af Haveudvalget ved den store nordiske 

 Udstilling, ved hvilken han udfoldede stor Virksomhed især 

 som Medlem af det egentlige Forretningsudvalg (30te Maj 

 udnævntes han til Etatsraad), og s. A. kaldedes han til 

 Medlem af den af Ministeriet nedsatte Kommission angaaende 

 Døvstumme og Aandssvage. 



Men hans livlige Aand og store Interesse for fremmede 

 Egne, hans aldrig svækkede Kjærlighed til Naturen, især til 

 Planteverdenen, hvortil saa ogsaa kom Helbredshensyn, drev 

 ham uafbrudt paa Rejser. Foruden en botanisk Rejse til 

 Als (1879), der supplerede hans Optegnelser fra Kantonne- 

 mentslivet i Krigen 1848 — 50 og gav Materiale til en Skild- 

 ring af Floraen, til Rügen (1880 og 1882), til Møen (1882), 

 til Bornholm (1881), til Fyen (1886), er der følgende længere 

 Rejser, paa hvilke han ledsagedes af sin Hustru: 1883 til 

 Italien (hvor han kom i Livsfare ved et Dampskibs Brand), 

 Korsika og Schweiz; 1885 til Tarvis og Isonzo-Dalen ; 1887 

 til Sydtirol og Schweiz; 1889 til Korsika for Sommerfloraens 



