251 



Skyld, men en akut Mavekatarrh tvang ham til at forlade denne 

 0 for at søge Hjælp i Nizza, hvorfra han efter Lægens Raad 

 begav sig til Montreux ; et Fald her, hvorved han forslog sig 

 slemt i Hovedet, forværrede hans Tilstand. Sommeren til- 

 bragte han lidende hjemme i sin Villa, men om Efteraaret 

 drager han atter til Montreux, hvor han tilbragte Vinteren 

 for at komme til Kræfter. Herfra var det, at han i April 

 skrev følgende Brev til mig: 



7 „Montreux d. 5te April 1890. 



Kjære Hr. Professor! 



Tør jeg anmode Dem om paa mine Vegne ved 

 Festen d. 12te, efter at Lange, som jeg antager, har 

 besvaret Skaalen for Stifterne, at udbede Dem Ordet 

 for at oplæse indlagte Skrivelse. Jeg ønsker, at den 

 ikke aabnes før i samme Øjeblik, som Ordet i 

 den Anledning er Dem givet. Jeg antager, at Indholdet 

 ogsaa specielt vil være Dem behageligt. 



Som Echo fra Alpernes nu saa rigt smykkede Høj- 

 dale 1 ) skal mit „Leve" for Foreningen og alle Naturens 

 intimere Venner, Festen forsamler, lyde for dem, som 

 have Æren derfor. Gid Festen foruden at være et 

 Hvilepunkt med en smuk Udsigt over den tilbagelagte 

 Vej tillige maa styrke til modig Fremskriden til større 

 Højder med videre og friere Blik." 



Den indlagte Skrivelse, der selvfølgelig aabnedes og op- 

 læstes paa det bestemte Tidspunkt, lød saaledes: 



„Da jeg desværre er forhindret i mundtligt at takke 

 for* den udbragte Skaal, vil jeg i al Fald vise min Tak- 

 nemmelighed i Gjerning. Herved skjænker jeg til den 

 botaniske Rejsefond en russisk af Staten garanteret 

 4 °/o Jernbane (Kiew -Charkow) Obligation lydende paa 

 2500 Reichs m . Den aarlige Rente (c.90Kr.) forbeholder 



] ) Petit 'havde til Festen sendt en Mængde Alpeplanter hjem, der vare 

 lagte som Bouketter ved Kouverterne. 



