271 



og afbildede Pelorier af L. vulgaris ikke særlig udpeget denne 

 Form, og i de mig bekjendte floristiske Værker har jeg ikke 

 set den omtalt. Da nu Gmelins citerede Værk vistnok kun 

 er tilstede paa de større Bibliotheker, har jeg troet det hen- 

 sigtsmæssigt at levere en Afbildning af Planten for at denne, 

 som ifølge Ovenstaaende maa antages at være meget sjelden, 

 kan læres at kjende og eftersøges her i Landet. 



En Peloriedannelse af en enkelt Blomst, især Ende- 

 blomsten i en Blomsterstand, er ikke saa sjelden hos Linaria 

 vulgaris og andre Scrophulariaceæ, mindre hyppig hos Labiatæ. 

 Hvad der særlig udmærker denne Form, er den fuldstændig 

 ensartede og regelmæssige Bygning af alle Blomsterne i den 

 langstrakte og tætblomstrede Blomsterstand. Kronens Form 

 har ikke den fjerneste Lighed med en Linaria, men derimod 

 med visse Solanaceæ (Oestrum, Habrothamnus) . Blandt de 

 talrige Pelorie-Former hører den til den Gruppe, som Masters 

 (anf. St.) benævner „regelmæssige Pelorier", nemlig 

 saadanne, hvor de uregelmæssige Dele af en typisk zygo- 

 morf Blomst ved en Stilstand i Udviklingen ere hæmmede, 

 i Modsætning til de „uregelmæssige Pelorier", nemlig 

 hvor en Overproduktion af de uregelmæssige Dele har fundet 

 Sted, hvilket ogsaa, men paa modsat Maade, kan frembringe 

 en aktinomorf Blomst (f. Ex. i den bekjendte femsporede 

 Peloria i Linnes Amoen. acad.). 



Efter at ovenstaaende var indsendt til Optagelse i „Bot. 

 Tidsskrift" er jeg ved Tidsskriftets Redaktør bleven gjort 

 opmærksom paa, at Stud. med. Otto V. G. E. Petersen paa 

 Kronborgs Udenværker, altsaa sandsynligvis paa den samme 

 Plante som har frembragt Pelorien i 1892, i 1894 har gjen- 

 fundet den samme Monstrositet, dog med den Forskjel, at 

 der i Blomsterstanden, der for største Delen indeholder 

 Blomster af samme Bygning som de ovenfor beskrevne, er 

 indblandet Blomster med mere eller mindre uregelmæssig 

 Krone (tildels maskerede), men uden Spore. Det Gmelinske 



