III 



Foreningsmøder i 1893. 



Medet d. Ilte Februar ' 1893. 



(Tilstede vare: Edm. Andersen, Boysen, Bøggild, Didrichsen, B. Gram, 

 Frk. Hallas , Frk. Hannemann, N. Hartz, Hempel, Kiærskou, Krarup, Jon. 

 Lange , A. Madsen , Mentz, Frk. Møller, Ostenfeld-Hansen, V. A. Poulsen, 

 Raunkiær, F. K. Ravn, J. Ravn, Rosenvinge, E.Rostrup. Sarauw, Schou, 

 Fru Staulund, Warming. Fra Naturhist. Forening 1.) 



Professor E. Warming talte om Familien Vellosiaceae. Særlig 

 omtaltes Rødderne, deres Forløb i Bladskederne udenfor Stammen, 

 deres Bygning og Funktion, samt Bladenes Bygning. I den paafølgende 

 Diskussion deltoge Dr. V. A. Poulsen og Stud. mag. A. Mentz. Fore- 

 dragets Indhold findes trykt i Oversigt over d. k. d. Vidensk. Selsk. Forb. 

 for 1893 (Note sur la biologie et Tanatomie de la feuille des Vellosiacées). 



Mødet d. 25de Februar 1893. 



(Tilstede vare de samme Medlemmer som ved Generalforsamlingen.) 



1. Redaktør L. flelweg holdt Foredrag om nogle fysiologiske 

 Lighedspunkter hos Kulturplanter og Husdyr. 



Taleren mindede først om Arternes forsk j eilige Bøjelighedsevne 

 under Kultur. Medens Græsarterne saaledes ere forholdsvis lidet for- 

 anderlige, ere Markrodfrugterne som Runkelroer, Rutabaga, Turnips og 

 Gulerødder i Besiddelse af en ganske ualmindelig Variationsevne. Blandt 

 Husdyrene finder man ligeledes en betydelig Forskjel i Variationsevne. 



At en Planteart har en høj Variationsevne, er en for Praxis be- 

 tydningsfuld Faktor, i det der derved aabner sig Udsigt til yderligere 

 Forædling. For Markrodfrugterne, som alene finde Anvendelse til 

 Fodring, maa det blive Forædlingens Formaal at forøge deres Evne til 

 at producere Foderstoffer. Denne Evne er betinget af — paa den ene 

 Side Plantens kvantitative Ydeevne, og paa den anden Side dens kvali- 

 tative Ydeevne. — De sidste Aars Landbrugsforsøg have givet et lille 

 Bidrag til Belysning af den Harmoni, der er til Stede mellem de i Dyre- 

 riget og Planteriget gjældende Naturlove i Henseende til den kvantitative 

 og kvalitative Ydeevne, og dette havde derfor Krav paa Opmærksomhed. 

 Til nærmere Belysning heraf anstillede Taleren en Sammenligning mellem 

 Rodfrugter og Malkekvæg. 



Den kvantitative Ydeevne kan være større eller mindre. Tab. I 

 viser Resultatet af Dyrkningsforsøg med 2 Stammer hørende til samme 

 Runkelroevarietet; Væxtbetingelserne have overalt været de samme, men 

 paa Grund af den i Barresstammen 1 nedlagte større kvantitative Yde- 

 evne end i Barresstammen % giver førstnævnte et langt større Gentner- 

 udbytte end sidstnævnte. Det samme gjælder Malkekvæg; Ko Nr. 1 og 

 2 (jvnf. Tab. II) have faaet ganske samme Foder, men Nr. 1 giver 

 omtrent dobbelt saa mange Pd. Mælk paa Grund af dens langt større 

 kvantitative Ydeevne. Det ses altsaa, at der saavel hos Planter som 

 Dyr kan være betydelig Forskjel paa den kvantitative Ydeevne, og naar 

 Næringstilførslen er ens, giver den størst Masseudbytte , der har størst 

 kvantitativ Ydeevne. 



1* 



