VII 



Først ved Træsnittets Opfindelse kunde der uddannes en mere 

 naturalistisk Illustrationskunst. Allerede de ældste Træsnit have Plante- 

 figurer, senere udkom store Billedværker; men lige til Reformations- 

 tiden vare Billederne raat og stilistisk tegnede og daarligt skaarne. Men 

 i det 16de Aarhundredes første Halvdel blev Træsnittet i Tyskland den 

 egentlig nationale Kunst og udvikledes teknisk og kunstnerisk til en 

 Højde, som ikke senere er bleven overgaaet. 



Naturvidenskaberne droge da naturligen ogsaa Nytte heraf, og en 

 Række Mænd — de første alle Sydtyskere — udgave botaniske Værker, 

 hvis Text helt eller tildels stode paa den klassiske Grund, men som 

 ved deres Illustrationer hævdede sig en høj Rang, om end mere kunstne- 

 risk end videnskabelig. 



Den første af disse „Botanikens Fædre" var Brunfels, som 1530 

 udgav „Herbarum vivæ eicones" i Strassburg; den udkom i flere Udgaver 

 og efterfulgtes 1542 af Leonhar cl Fuchs 1 s store Pragtværk „de historia 

 stirpium", der udkom i endnu flere Oplag. 1546 kom H.Bock med sin 

 illustrerede „Kräutterbuch" , hvis Illustrationer ere af ringere Værd og 

 tildels laante fra Fuchs, men hvis livfulde, populære Tilsnit baade i 

 Text og Billeder forskaffede den en Popularitet, der langt overgik For- 

 gængernes. 



Konrad Gesners mere videnskabelige Tegninger, der bl. a. 

 skænkede de sexuelle Forhold et om end begrænset Raaderum, blev for 

 den overvejende Del først udgivne 200 Aar efter Gesners Død. 



Efterhaanden som de botaniske Værker voxede i Antal og viden- 

 skabelig Textbehandling, bleve Illustrationerne mere raat og ukunstnerisk 

 udførte; Træsnittet blev her som overalt trængt til Side af Kobberstikket. 



Vore Bibliotheker maa siges at være vel forsynede med Udgaver 

 af disse „Patres", baade illuminerede og uilluminerede (saakaldte raa) 

 Exemplarer findes af alle Reformationens Botanikere. Disse have en 

 Tidlang været lidet paaagtede, men synes nu, navnlig i Tyskland, at 

 være Gjenstand for en ikke ringe Interesse. Derfor er der mulig An- 

 ledning til at henlede Opmærksomheden paa vort Lands Rigdom paa 

 disse Værker, der lige saa meget høre hjemme paa et kunsthistorisk 

 som paa et botanisk Bibliothek. 



Mødet d. 15de April 1893. 



(Tilstede vare : Edm. Andersen, Balslev, Becker, Bøggild, Didrichsen. 

 Th. Friedrichsen, Frk. Hallas. Frk. Hannemann, Hempel, Hartz, Hj. Jensen, 

 Kiærskou, Jon. Lange, A. Madsen, H. Mortensen, Frk. Møller, Ostenfeld- 

 Hansen, O.G.Petersen, V.A.Poulsen, Raunkiær, F. K. Ravn. J. Ravn, 

 Rosenvinge, E.Rostrup, O.Rostrup, Sarauw, Warming.) 



Prof. E. Wanning holdt Foredrag om et nyt Kvarter i bota- 

 nisk Have. 



Det var Talerens Hensigt at oprette et nyt Kvarter i botanisk 

 Have, i hvilket Planterne skulde grupperes ikke efter deres systematiske 

 Slægtskab, men efter biologiske, morfologiske o. a. Ejendommeligheder. 

 Det skulde saaledes indeholde Grupper med „sovende Planter" , slyn- 

 gende, klattrende, torndannende, insektfangende Planter, Halofyter, 

 xerofile Planter, Bastarder (med Stamplanterne), Giftplanter, Textil- 



