XLIII 



Undergartner Becker foreslog for Nodus „Bladsæde". 

 Lektor Rostrup holdt paa „ Stængelled ". 



c) „Hindbær" eller „Himbær"? — Prof. Warming udtalte, at 

 „Hindbær" (af Hind = Hjortens Hun) var den hos danske Forfattere 

 hyppigste Form og sprogligt den rigtigste, hvorimod „Himbær" var en 

 forvansket, tysk Form. 



d) „Ahorn". — Prof. Warming hævdede, at dette Navn var 

 tysk. Dets fremmede Oprindelse kunde allerede sees deraf, at alle op- 

 rindelige, ægte danske Trænavne vare Enstavelses-Ord , f. Ex. Løn, El, 

 Birk, Bøg, Fyr, Lind, Elm, Ask, Røn, Hyld, Tax. I større Lærebøger 

 kunde man endnu bruge Formen „Ahorn" ved Siden af de andre Be- 

 tegnelser for disse Træer, men i Skolebøger burde den stryges. De tre 

 danske Arter burde betegnes saaledes : Løn = Acer platanoides ; Ær = 

 A. Pseudoplatanus ; Naur = A. campestre. Løn burde tillige anvendes 

 som Slægtnavn = Acer. 



Forstkandidat Sarauw var ganske vist enig med Prof. Warming 

 i, at „Ahorn" var et Laaneord fra Tysk, men det var dog saa gammelt 

 i vort Sprog, at det kunde ansees for at have faaet Borgerret. Ordene 

 „Ær" og „Naur" ere vel danske i deres Form, men de selvsamme Ord 

 i andre Former (Ahr og Ur) findes i mange tyske Dialekter. Alle For- 

 merne tydede hen paa en fælleds nordisk-germansk Urform, hvoraf de 

 ere différente Udviklinger. „Løn", som i det oldnordiske Sprog hed 

 „lynnr", kunde konstateres at være brugt oprindelig om Acer plata- 

 noides. „Ahorn" var iøvrigt det samme Ord som Acer med Overgangs- 

 formen „aher" , idet h var Lydovergang fra c (udtalt som k eller ch). 

 I Henhold til det Anførte hævdede Taleren, at „Ahorn" ikke burde 

 stryges af Sproget;, det burde anvendes som Slægtsnavn, og de tre Arter 

 benævnes som af Prof. Warming foreslaaet. „Ær" var kommet af 

 „aher", altsaa ogsaa lig „acer". 



Gartner Friedrichsen anførte, at i Angeln sagde man ikke 

 „Ahorn", men „Lønne". 



Gand. Sarauw tilføjede, at det franske „érable" var lig „acer 

 arbor", altsaa lig „Ære træ". 



Prof. Warming takkede Gand. Sarauw for de interessante Op- 

 lysninger, og haabede, at de snart maatte foreligge trykte. 



Madet d. 31te Marts 1894. 



(Tilstede: Edm. Andersen, Becker. Børgesen, Dalskov, Didrichsen, 

 Gelert, Grønlund, Frk. Hallas, 3. Hartz, N. Hartz, Hj. Jensen, A. Lange, 

 Kiærskou, Kolderup Rosenvinge, Madsen, Mentz, Frk. Møller, Ostenfeld 

 Hansen, M. Pedersen, O. G. Petersen, V. A. Poulsen, Raunkiær, F. K. 

 R.avn, J. Ravn, E. Rostrup, O. Rostrup, Warming). 



Dr. L. Kolderup Rosenvinge talte om 1) Vinterstudier over 

 Havalger. 



Efter at have omtalt Kjellmans bekjendte Iagttagelser over Alge- 

 vegetationens Udvikling i Vinternatten ved Spitsbergens Kyster, frem- 

 hævedes Nødvendigheden af ogsaa her hjemme at studere Havalgerne 

 om Vinteren. Man kunde ingenlunde slutte, at Arterne forholdt sig 



4* 



