39 



man under Epidermis en Kork, hvis Celler synes at dannes 

 ved centripetale Delinger (Tavl. I fig, 19). Epidermis be- 

 staar af radialt strakte, næsten stavformige Celler med en 

 meget tyk Cuticula over den tykke Ydervæg. 



Den anden Ved- og Bastring dannes af et Cambium, som 

 opstaar umiddelbart udenfor Haardbasten i Karkens inderste 

 Cellelag (Tavl. I fig. 13, 18). Dette Cambium optræder ikke 

 samtidigt i hele Stammens Omkreds, men begynder paa en- 

 kelte Punkter og griber saa lidt efter lidt om sig til Siderne, 

 saa man paa en kort Strækning kan finde dannet en radial 

 Cellerække, hvoraf enkelte Celler endog ere blevne skleren- 

 chymatiske, og saa alle Mellemformer til at den første Deling 

 endnu ikke har fundet Sted (Tavl. IV fig. 13, 18). 



I Begyndelsen danner Cambiet kun Celler udad ; den 

 yderste, i nogle Tilfælde om end sjelden, de to yderste for- 

 blive uforandrede, og i dem dannes senere Cambiet til den 

 næste Ring, men de derefter følgende en, to, undertiden tre 

 Celler blive meget tidlig sklerenchymatiske (Tavl. IV fig. 20,21). 

 Undertiden synes ogsaa den yderste Celle at blive skleren- 

 chymatisk (Tavl. IV fig. 20), isaafald dannes den nye Cain- 

 biumcelle af den udenfor liggende Barkcelle. Før disse Celler 

 gaa over til Stenceller, kunne de af og til dele sig ved en 

 enkelt Væg tværtover (Tavl. I fig. 17), eller paalangs (Tavl. 

 IV fig. 22), som jeg iagttog ved den begyndende Dannelse af 

 den tredie Rastring. Hvad enten de dele sig eller ei, kunne 

 de dog ikke som den primære Haardbasts Celler strække sig 

 i Længden, men holde sig paa Stencellens Stadium og ligge 

 derfor, saavel paa Radialsnit som Tværsnit, i Række med 

 de indenfor og udenfor af Cambiet dannede Celler (Tavl, IV 

 lig. 17, 20—23). 



Silrørene og deres Adjunktivceller ere i den anden Bast- 

 ring regelmæssigere ordnede (Tavl. IV fig. 20, 21) end i den 

 første, men vise forresten samme Forholde. Først naar Blød- 

 basten er nogenlunde udviklet , begynder Cambiet at danne 

 Celler indover til Veden ; dennes Kar, som synes at være 

 forholdsvis mindre talrige end i den første Vedring, ere alle 



